ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
16 січня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
власника тимчасово вилученого майна (автомобіля)ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000507 від 24 грудня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 204 ч.1 КК України, на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2018 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна задоволено частково.
Накладено арешт, шляхом заборони користування та розпорядження, на одну тисячу пачок цигарок марки «Compliment Blue», без марок акцизного збору, які були вилучені в ході огляду місця події, у ОСОБА_8 .
В решту частині, в задоволенні клопотання прокурора про арешт автомобіля марки «УАЗ 396201», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », зеленого кольору, 1990 року випуску, відмовлено.

Головуючий суддя у І інст. ОСОБА_9 ; єдиний унікальний номер 713/2410/18; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження у суді № 11-сс/822/9/19; категорія справи: в порядку КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати і винести нову, якою задовольнити клопотання про арешт автомобіля посилаючись на те, що автомобіль відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, тому слідчий суддя необґрунтовано відмовив в накладенні арешту.
Заслухавши суддю доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника ОСОБА_6 та власника автомобіля ОСОБА_7 , про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У ч.2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
З кримінального провадження видно, що автомобіль доказом злочину не є, не підлягає спеціальній конфіскації, і санкція ч.1 ст. 204 КК України передбачає конфіскацію лише незаконно виготовлених товарів.
Крім цього, у кримінальному провадженні відсутні дані про причетність до злочину ОСОБА_7 , який є власником автомобіля.

Таким чином, слідчий суддя правильно відмовив в накладенні арешту на автомобіль.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2018 року про арешт майна, без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_2

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Чернівецького апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
16.01.2019 (підпис)

ОСОБА_10