КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження№0004604 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ВирокомДеснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самара, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 ч. 4 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнився 28.03.2017 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт - до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 04.01.2018 року близько 17.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Гната Хоткевича,1-Б у м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав чуже майно, що належало ФОП « ОСОБА_9 », на загальну суму 1788грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього більш м`яке покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що під час судового розгляду справи суд першої інстанції не врахував, його щире каяття, позитивну характеристику, має на утриманні неповнолітніх двох дітей. З урахуванням наведених обставин, на думку апелянта, призначене йому покарання є занадто суворим.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, пом`якшивши його; прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювалися, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, є правильною.

Доводи обвинуваченого щодо наявності підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Так, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, наявність обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, має на утримання двоє неповнолітніх дітей, суд першої інстанції обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України наближене до мінімального, а також дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, належним чином вмотивувавши своє рішення.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначене покарання з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм видом і розміром є справедливим.

Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченогосуд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, фактично врахував усі обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, не вбачаючи підстав для призначення більш м`якого покарання, погоджується з висновками суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 як законний та обґрунтований необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційнускаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
_____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/318/2019
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1