Справа № 629/3997/17
Провадження № 1-кп/629/339/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , малолітнього ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області клопотання прокурора про застосування до
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, учня 8-го класу Краснопавлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0002317 від 24.10.2017року, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0002317 від 24.10.2017року, в якому прокурор просив застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Так, в середині липня 2017 року близько 14:00 години малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з іншою особою проходили поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де побачили на земельній ділянці ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок цього спав. Діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, разом з іншою особою таємно викрали велосипед «Україна» темно-зеленого кольору, вартістю 616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, в цей же день - в середині липня 2017 року, близько 15:00-16:00 годин, малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з іншою особою, повернулись до ділянки місцевості поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де, як вони знали, на земельній ділянці спав ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, разом з іншою особою таємно викрали велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1232,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 , який на час скоєння кримінального правопорушення був малолітнім, примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з недосягненням останнім віку кримінальної відповідальності та просив про його задоволення, вважав необхідним застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .
В судовому засіданні ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру та пояснив, що в середині липня 2017 року близько 14:00 години він, разом з іншою особою, проходили поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де побачили на земельній ділянці ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок цього спав, а біля нього лежали два велосипеда. Вони таємно викрали один велосипед «Україна» темно-зеленого кольору, вартістю 616,00 грн. та з місця злочину зникли. Після чого, в цей же день - в середині липня 2017 року, близько 15:00-16:00 години він, разом з іншою особою, повернулись до ділянки місцевості поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де, як вони знали, на земельній ділянці спав ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та таємно викрали велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
В судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про застосування до її сина ОСОБА_7 примусового заходу виховного характеру не заперечувала. Також зазначила, що син ОСОБА_7 навчається у 8 класі Краснопавлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, має середній рівень знань, раніше правопорушення не вчиняв, вона має достатній вплив на сина та в подальшому буде здійснювати контроль за його поведінкою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до частини 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Судом встановлено, що у діях малолітнього ОСОБА_7 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що він, на час вчинення такого діяння, не досяг 14 річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось чотирнадцять років.
ОСОБА_7 згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 02.03.2004 року вчинив злочин після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, тобто був таким, що на момент скоєння кримінального правопорушення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність
ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальне правопорушення, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в ювенальній превенції на обліку не перебуває.
Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.
Частиною 3 ст. 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру, тривалість яких, передбачена пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, зокрема у зв`язку з передачею неповнолітнього під нагляд батьків допускається лише за наявності даних проте, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою з урахуванням даних, що їх характеризують. Суд встановлює такий захід з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 , під нагляд якої запропоновано передати ОСОБА_7 , який доводиться їй рідним сином, відносно нього чи інших дітей ОСОБА_6 батьківських прав не позбавлена. На переконання суду остання здатна забезпечити позитивний виховний вплив на ОСОБА_7 та здійснювати постійний контроль за його поведінкою.
Відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», у всіх рішеннях, які ухвалюються у контексті здійснення юстиції щодо дітей, головним міркуванням має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини означає, що традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, повинні поступатися місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. Згідно з пунктом 23.2. Рекомендацій CM/Rec(2008)11 Комітету Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на момент його вчинення він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_7 заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері ОСОБА_6 .
Шкода від вчинення кримінального правопорушення відшкодована в повному обсязі.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Враховуючи, що ОСОБА_7 є малолітнім, а на утриманні законного представника перебуває троє неповнолітніх дітей, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від сплати судових витрат на залучення експерта.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 369-372, 395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_10 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, учня 8-го класу Краснопавлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 - примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , строком на один рік.
Звільнити законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_6 від оплати процесуальних витрат.

Судові витрати в сумі 296 гривень 61 копійки за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4290 від 28.09.2017 року віднести за рахунок держави.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_7 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1