Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

21 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000083 за внесеними відомостями до ЄРДР від 14 травня 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Збараж, Тернопільської обл., зареєстрований у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України;
За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_8 (далі - прокурор) на ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України. Кримінальне провадження №0000083 за внесеними відомостями до ЄРДР від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, закрито.

В обгрунтування доводів скарги прокурор вказує, що судовий розгляд кримінального провадження було проведено неповно, а висновки суду першої інстанції, що були покладені в основу постановленого рішення, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Додає, що в оскаржуваній ухвалі судом не було зазначено, які обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення ним встановлені, та які докази це підтверджують, що у розумінні у ст.ст. 409, 410 КПК України, на думку прокурора, є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та призначення нового судового розгляду. Також зазначає, що суд не мотивував оскаржувану ухвалу у відповідності до вимог абз.2 п.2 ч.1 ст.372 КПК України та не дотримався роз`яснень, що містяться у п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що стосується умов та підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності та не висвітлив ці обставини кримінального провадження в оскаржуваному судовому рішенні.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вказує, що оскаржувана ухвала стосовно звільнення її підзахисного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст..48 КК України є цілком обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог ст.286 КПК України. Крім того додає, що Зарічненський районний суд у ході розгляду її клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, надав належну правову оцінку всім дослідженим доказам у ході судового розгляду, а тому пропонує залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, обіймаючи посаду лісничого Мутвицького лісництва ДП «Зарічненський лісгосп» та відповідно до п.п.«е» п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції - є уповноваженою на виконання функцій держави посадовою особою державної лісової охорони та зобов`язаний дотримуватись вимог вказаного Закону, однак, будучи ознайомленим із вимогами Закону, що підтверджується його підписом від 19.02.2015 на відповідному письмовому попередженні, та заходами, вжитими ним 22.03.2017, 23.03.2017, 31.03.2017 та 01.04.2017, спрямованими на часткове заповнення аналогічної декларації за 2016 рік - як користувачем Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, умисно, маючи реальну можливість для виконання вказаного обов`язку, а ні у визначений Законом період з 00 год. 00 хв. 01 січня 2018 року по 01 квітня 2018 року, а ні в подальшому, маючи реальну можливість для виконання вказаного обов`язку, не подав та не вчинив жодних дій з метою подання шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством, подання якої передбачено ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.366-1 КК України - як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У ході звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд першої інстанції зазначив у судовому рішенні, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, 22 серпня 2018 року подав декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, за місцем роботи характеризується - як кваліфікований керівник, який за вагомий внесок в розвиток лісового господарства нагороджений грамотою Держкомлісгоспу України, та нагрудним знаком «За бездоганну службу в державній лісовій охороні 10 років», користується авторитетом серед населення району, працівників підприємства, а тому на переконання суду перестав бути суспільно небезпечним і, за таких умов, суд визнав клопотання захисника обвинуваченого обґрунтованим та звільнив його від кримінальної відповідальності, згідно зі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який повністю підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, скасувавши ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 , які визнали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та підстав для її скасування не вбачали, висловивши прохання про залишення ухвали без змін, колегія суддів дійшла висновку щодо постановлення рішення про скасування ухвали і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, із таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 К ПК України та таким, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У свою чергу, положеннями ст.372 КПК України встановлено вимоги, яким повинен відповідати зміст ухвали суду, зокрема її мотивувальна частина. При цьому, суд зобов`язаний зазначити встановлені ним обставини із посиланням на докази, підстави неврахування окремих доказів , а також мотиви, з яких він виходив при постановленні такого судового рішення і положення закону, яким він керувався.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження, колегією суддів установлено, що вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції у ході постановлення оскаржуваної прокурором ухвали, дотримався не в повній мірі.

Із оскаржуваного рішення суду першої інстанції убачається, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування було пред`явлене обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, тобто за умисне неподання ним - як суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У ході судового розгляду кримінального провадження та заявленого клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції, як убачається з ухвали, з`ясувавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та закрити кримінальне провадження, керуючись положеннями ч.4 ст.286, п.1 ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України.

За приписами ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як встановив суд першої інстанції і з`ясовано колегією суддів у ході апеляційного перегляду ухвали, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України - є злочином невеликої тяжкості, та згідно примітки до ст.45 КК України, не відноситься до корупційних злочинів.

Покладаючи в основу прийнятого рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд першої інстанції вказав у мотивувальній частині, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, станом на 22 серпня 2018 року подав декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, за місцем роботи характеризується - як кваліфікований керівник, який за вагомий внесок в розвиток лісового господарства нагороджений грамотою Держкомлісгоспу України, та нагрудним знаком «За бездоганну службу в державній лісовій охороні 10 років», користується авторитетом серед населення району, працівників підприємства, а тому, на переконання суду, перестав бути суспільно небезпечним.

Разом з тим, згідно системного аналізу кримінально-процесуального закону випливає, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, в порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції не описав у судовому рішенні встановлені ним обставини, з яких було би видно, що вчинене ОСОБА_4 діяння дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і останній винен у його вчиненні, а також про те, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, дійсно передбачені законом України про кримінальну відповідальність (у даному випадку ст.48 КК України).

Крім того, ст.48 КК України передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: 1) втрата діяння суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки та 2) втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки. Ці два види обстановки, що склались, є самостійні і повинні досліджуватись в суді. Як убачається з клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в ньому не зазначено з яких підстав підлягає закриттю кримінальне провадження. Не з`ясував цих обставин і суд, приймаючи рішення про закриття провадження згідно зі ст..48 КК України.

За вимогами кримінального закону звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним , а особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Апеляційним судом установлено, що положенням кримінального процесуального закону, зокрема і ст.ст. 370, 372 КПК України в частині, що стосується також і мотивувальної її частини, ухвала суду першої інстанції не відповідає, про що обґрунтовано наголошується прокурором в апеляційній скарзі.

Вищезазначені порушення кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінальне провадження розглянути відповідно до вимог кримінального і кримінального процесуального закону та прийняти законне рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0000083 відносно ОСОБА_4 за ст.366-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя- доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1