Справа № 216/5195/16-к
Провадження № 1-кп/216/83/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159 від 13.05.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, українця, освіта базова загально-середня, офіційно не працевлаштованого, одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше судимого:

-14.04.1989 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 17, 81 ч.3, 81 ч.3 КК СРСР до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-29.03.1991 р. Червоногвардійським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 142 ч.3, 142 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-21.03.1996 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;
-16.06.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 141 ч.2 КК України до 4 років позбавленні волі з конфіскацією майна;
-06.10.2005 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;
-04.12.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 185 ч.3, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
-11.04.2013 року Червоноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавленні волі. Звільнився 18.11.2015р. з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 11 днів.;
-24.11.2016 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавленні волі;
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, маючи не погашену у встановленому порядку судимість, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий корисливий злочин в період не відбутої частини покарання.

Так, ОСОБА_3 , 01 березня 2016 року приблизно о 15.00 годин, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на власну користь, через незамкнені двері з метою крадіжки проник до приміщення службового кабінету № 36 завідуючої амбулаторією № 3 Центру медично-санітарної допомоги № 6, розташованого за адресою вул. Халтуріна, 3 м. Кривий Ріг, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: гаманець шкіряний вартістю 215 грн., у якому знаходились гроші в сумі 300 грн. та мобільний телефон «Nokia Х-2» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 368 грн. Привласнивши таємно викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на загальну суму 883 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини скоєння злочину та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Потерпіла ОСОБА_6 просила суд розглянути справу в її відсутність, матеріальної або моральної шкоди їй не завдано, міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 просила призначити на розсуд суду.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, характеризується позитивно (м.к.п. 56), раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів; на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п.54), викрадене майно повернуто потерпілому, враховуючи думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні.
Таким чином суд, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним застосувати йому покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 року.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до даного вироку частково приєднати покарання, призначене за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 12.05.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 12 травня 2016 року по 26 грудня 2018 року включно.

ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду, у зв`язку з відбуттям призначеного йому покарання.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 17) залишити потерпілій.

Матеріали кримінального провадження № 0001159залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/5195/16-к (1-КП/216/83/18).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1