КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/462/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 6 ст. 193 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянки України, не одруженої, яка працює генеральним директором ТОВ "Іволга-2", зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, і про доведеність ризику з боку підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваної та дійшов висновку про достатність підстав для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_7 посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді було зазначено, що вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а це, в свою чергу, і стало причиною того, що апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо ухвали слідчого судді, то захисник ОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_8 , згідно приписів Глави 11 та Глави 43 КПК України, не отримувала жодного процесуального документу від органів прокуратури України. Крім того, автор апеляції стверджує, що на час винесення ухвали про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, в розумінні приписів КПК України, остання не мала та не має на даний час статусу підозрюваної, у зв`язку з чим, на думку захисника, існування відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, які стосуються ОСОБА_8 , і обрання щодо останньої запобіжного заходу є грубим порушенням приписів КПК України та конституційних прав і свобод особи. Також апелянт звертає увагу, що ОСОБА_8 не мала на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки виїхала за межі України за три місяці до складання стороною обвинувачення повідомлення про підозру. При цьому автор апеляції вказує, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. В свою чергу, як запевняє захисник, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про прийняття Генеральним секретаріатом Інтерполу рішення про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук та публікації "червоного повідомлення".

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вирішила, щострок на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений захиснику ОСОБА_7 , як пропущений з поважних причин, якими є його відсутність під час розгляду клопотання старшого слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто при розгляді клопотання приймав участь інший захисник, а також посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на неможливість її оскарження в апеляційному порядку. Однак, як вважає колегія суддів, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, в провадженні Слідчого управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001624, відомості про яке внесені 29 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення генеральним директором ДП "Інформаційні судові системи" ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками вчинення колишнім генеральним директором ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України ОСОБА_11 і генеральним директором ТОВ "Іволга-2" ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органи досудового розслідування встановили, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у пособництві заволодінню за попередньою змовою групою осіб чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем та у пособництві у службовому підробленні, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366КК України.
Під час досудового розслідування ОСОБА_8 викликалася на 26 вересня 2017 року та на 29 вересня 2017 року повістками про виклик для вручення повідомлення про підозру і клопотання про обрання запобіжного заходу, однак у вказані дні до органу досудового розслідування не з`явилася.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 135 КК України, 26 вересня 2017 року було здійснено виклик ОСОБА_8 на 29 вересня 2017 року на 10 год. 00 хв. за номером телефону НОМЕР_1 , який належить їй особисто, шляхом направлення тексту повістки на мессенджер Telegram. Відповідно до відомостей програмного забезпечення, вказаний виклик 26 вересня 2017 року був прочитаний ОСОБА_8 (співрозмовник відкрив Telegram та відкрив діалог з цим повідомленням).

Таким чином, ОСОБА_8 , в розумінні ст. 136 КПК України, як запевняють органи досудового розслідування, належним чином отримала повістку про її виклик та ознайомилася 26 вересня 2017 року зі змістом вказаної повістки, однак на виклик не з`явилася без поважних причин.

03 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, яке у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, було їй вручено шляхом направлення на номер телефону НОМЕР_1 , який належить їй особисто, тобто шляхом направлення тексту повідомлення про підозру на мессенджер Telegram. Відповідно до відомостей програмного забезпечення, вказане повідомлення про підозру 03 жовтня 2017 року було прочитано ОСОБА_8 (співрозмовник відкрив Telegram та відкрив діалог з цим повідомленням).

Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 27 липня 2014 року виїхала за межі України в напрямку міста Баку Азербайджанської Республіки.

Станом на 28 лютого 2018 року ОСОБА_8 перебуває за межами території України.

04 жовтня 2017 року підозрювану ОСОБА_8 було оголошено в розшук у зв`язку із неможливістю встановити її місцезнаходження, який доручено ДЗЕ Національної поліції України.

18 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_8 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали було визначено до 18 квітня 2018 року.

02 листопада 2017 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 підозрювану ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук, організацію здійснення якого доручено ДЗЕ Національної поліції України.

02 березня 2018 року (датоване 01 березня 2018 року) старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодження із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, покладених на неї кримінальним процесуальним законом, у розмірі не менше суми завданих збитків, а саме 21734552,30 грн., із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

03 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було задоволено та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, слід визнати безпідставними.

При цьому колегія суддів вважає надуманими ствердження автора апеляції, що ОСОБА_8 не набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

Так, посилання апелянта, що ОСОБА_8 ніхто і ніколи не повідомляв про підозру у кримінальному провадженні № 0001624, а також його ствердження, що належні заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 не вживалися для вручення їй повідомлення про підозру не відповідають дійсності. Як встановила колегія суддів, повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, було вручено ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, про що викладено вище в даній ухвалі відповідно до наявних матеріалів цього судового провадження. Іншим шляхом вручити безпосередньо ОСОБА_8 повідомлення про підозру не представляється можливим, оскільки остання переховується від органів досудового розслідування і місце її знаходження невідоме.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Колегією суддів встановлено, що 02 листопада 2017 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 підозрювану ОСОБА_8 було оголошено у міжнародний розшук, організацію здійснення якого доручено ДЗЕ Національної поліції України, а відповідні матеріали скеровано до РА Укрбюро Інтерполу.

Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не зявляється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Зі змісту даної норми закону випливає, що такий розшук може бути державним, міждержавним, міжнародним. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. За наявності підтвердження відомостей про виїзд розшукуваної особи з України міжнародний розшук оголошується негайно. Міжнародний розшук не замінює собою міждержавний розшук в межах певного кола держав і може здійснюватися паралельно з ним.

Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_8 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки (04 жовтня 2017 року та 02 листопада 2017 року відповідно).

Фактично ж дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної особи в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до РА Укрбюро Інтерполу та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає. Тому, за переконанням колегії суддів, саме вищенаведені дані і мають бути доведені прокурором, як того вимагає ч. 6 ст. 193 КПК України.

Оскільки прокурором в судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_8 у встановленому порядку оголошена відповідною постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 у міжнародний розшук, дані про це скеровані до РА Укрбюро Інтерполу та внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то колегія суддів приходить до висновку, що на момент винесення слідчим суддею оскаржуваної ухвали і на теперішній час ОСОБА_8 перебувала і перебуває у міжнародному розшуку.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 продовжуватиме переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальні правопорушення, у яких вона підозрюється, а також вчинити нові кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на:

- конкретні обставини кримінального провадження;

- тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчинених кримінальних правопорушеннях;

- характер та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 ;

- дані про особу підозрюваної, в тому числі про її сімейний, майновий стан та стан здоров`я;

- інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 , всупереч ствердженням захисника, оголошено у міжнародний розшук. Це підтверджується наявними в матеріалах судового провадження документами, про які вказано вище.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з того, що ОСОБА_8 належним чином було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, і вона здійснила переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим її було оголошено у державний та міжнародний розшуки, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тільки такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є необхідним в даному випадку для виконання завдань кримінального провадження, а тому доводи захисника про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її належить залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського суду міста Києва від 03 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4