Справа № 755/1187/19
№ 1-кп/755/525/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000056 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.02.2016 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 26.03.2018 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03 січня 2019 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 1-Б, по проспекту Тичини в місті Києві, зустрів потерпілу ОСОБА_5 , яка тримала при собі жіночу сумочку з особистими речами та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_5 та, використовуючи принцип раптовості, шляхом ривка, зірвав з плеча потерпілої належну їй жіночу сумочку, вартістю 100 гривень, всередині якої, знаходились: мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2000 гривень, всередині якого, знаходилась сім-картка ПрАТ «Київстар», вартістю 50 гривень, з чохлом, вартістю 50 гривень; мобільний телефон марки «Інтертелеком», вартістю 600 гривень, в якому знаходилась сім-картка ПАТ «Укртелеком», вартістю 50 гривень, з чохлом, вартістю 30 гривень; гаманець чорного кольору, всередині якого, знаходилось пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої, картка киянина, грошові кошти в сумі 30 гривень, дві кулькові ручки; грошові кошти в сумі 600 гривень; ключі на зв`язках; конверт, всередині якого, знаходились грошові кошти в сумі 500 доларів США, що станом на 03.01.2019 року, згідно курсу НБУ, становить 13840 гривень; дисконтні картки. Отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а вкраденим розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро каявся, підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, та показав, що 03 січня 2019 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, він ішов між двома будинками, неподалік будинку АДРЕСА_3 , назустріч потерпілій, і коли проходили один повз одного, він вирішив піти за нею та її обікрасти. Тоді, він підбіг до потерпілої, зірвав з неї сумку та а в цей час, потерпіла повернулась до нього, а в нього з кишені випав пістолет, який не є бойовим, він його не застосовував до потерпілої, а просто той випав. Після того, він забрав у потерпілої сумку з її вмістом та втік. Зазначив, що потерпілій він не погрожував. Потім, він забіг за будинок, сів та дістав зі сумки два мобільні телефони, гроші та іконку, а в подальшому його затримала поліція. Зазначив, що умисел на викрадення майна у нього виник раптово, а саме, коли він пішов за потерпілою, то розумів, що буде вчиняти злочин, оскільки, на той час у нього був непогашений кредит і йому потрібні були гроші. Крім того, зазначив, що розмір матеріальної шкоди, заявленої потерпілою у цивільному позові, визнає у повному обсязі, а розмір моральної у сумі 5000 гривень. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, прохав суворо його не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 03 січня 2019 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, вона йшла по вул. Тичини у м. Києві та в неї на плечі знаходилася сумка. Раптом, вона почула якісь звуки, обернулась і побачила обвинуваченого, який знаходився позаду неї та в руці тримав її сумку, хоча вона навіть не відчула як обвинувачений відрізав шлейку з її сумки. Зазначила, що обвинувачений не застосовував до неї фізичне насильство та не погрожував їй, а в неї була з собою така сума грошей, оскільки вона отримала її на ювілей своєї матері. У подальшому, обвинувачений побіг у сторону вулиці Тичини, а вона побігла за ним та стала питати у перехожих, чи бачили вони обвинуваченого. Перехожі показали їй напрямок, в якому побіг обвинувачений та викликали поліцію, яка швидко приїхали і, патрулюючи, знайшла обвинуваченого, її ключі та сумку. Пізніше, працівники поліції повернули їй сумку, яка була порізана, а гроші не повернули. Зазначила, що дана подія значно погіршила її стан здоров`я, навіть прийшлося звертатися до лікаря і купувати ліки. Вона тепер боїться виходити сама на вулицю, оскільки має відчуття страху. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Крім наведеного вище, повного визнання вини та щирого каяття ОСОБА_3 , показань потерпілої ОСОБА_5 , його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, які ніким не оспорюються, а саме: протоколами огляду речей від 04.01.2019 року; протоколом огляду місця події від 04.01.2019 року; постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.01.2019 року; протоколом обшуку від 04.01.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2019 року та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 186 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, цивільний позов у частині матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, у судових дебатах попросив вибачення у потерпілої, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставино, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпіла 1945 р.н.). Крім того, не дивлячись на те, що обставиною, що обтяжувала б покарання обвинуваченого, міг бути рецидив злочинів (ст. 121 КК України), однак, органом досудового розслідування та державним обвинуваченням ОСОБА_3 цього висунуто не було, від цього він не захищався, тому суд не виходить за межі висунутого обвинувачення.

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді арешту.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його особи - раніше судимий, зокрема, за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, наявності обтяжуючої обставини, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді арешту, але, з урахуванням його ставлення до скоєного вину визнав, щиро каявся, прохав вибачення у потерпілої, цивільний позов у частині матеріальної шкоди визнав повністю, суд приходить до висновку про призначення міри покарання у виді арешту, однак, наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Розглядаючи наявний у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , з яким обвинувачений ОСОБА_3 погодився частково, суд керується вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 щодо матеріальної та моральної шкоди.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що цивільний позов, заявлений на суму матеріальної шкоди у розмірі 17 000 грн. 00 коп., визнає в повному обсязі, тому в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.

Що стосується заявленого розміру моральної шкоди у сумі 15 000 грн. 00 коп., то суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у тому, що у зв`язку із завданням шкоди потерпілій ОСОБА_5 , остання звичайно мала переживання, душевні страждання, що призвело до змін в організації її життя, оскільки вона була змушена звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду, тобто, у сукупності все це позначилось на укладі її життя. Порушення прав позивача на своєчасне отримання від винної особи відшкодування і зміна режиму життя позивача має між собою причинний зв`язок. Крім того, потерпіла пояснила, що дана подія значно погіршила її стан здоров`я, після чого, вона зверталася до лікарів та витрачала кошти на придбання ліків. Зокрема, зазначила, що після даної події боїться виходити сама на вулицю, оскільки має відчуття страху. Крім того, суд бере до уваги її вік, адже потерпіла є особою 1945 р.н. і, на думку суду, у такому віці така стресова ситуація, що сталася саме із-за даного кримінального правопорушення, особливо сприймається і призводить до моральних страждань.
Проте, розмір моральної шкоди, який вказаний потерпілою 15 000 гривень 00 копійок, не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Оцінивши доводи учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди саме діями ОСОБА_3 у розмірі 10 000 грн. 00 коп. у даному випадку відповідає засадам розумності й справедливості, тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень 00 копійок та суму матеріальної шкоди у розмірі 17 000 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 27 000 грн. 00 коп.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 89 гривень, з них: 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 2 купюри номіналом 2 гривні; чек з магазину «Пчілка»; запальничку чорно-жовтого кольору; іконку паперову заламіновану; перстень срібного кольору; ланцюжок сірого кольору з двома хрестиками сірого кольору; навушники червоного кольору; шнурки; годинник наручний чорного кольору марки «Касіо»; мобільний телефон марки «Fly», чорного кольору, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 403 гривні; банківську картку «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_3 НОМЕР_5 ; дисконтні картки «Фішка» та «Техноїжак»; пропуск на ім`я ОСОБА_3 ; закладну з ломбарду «Скарбниця» на ім`я ОСОБА_3 від 29.12.2018 року, предмет договору: мобільний телефон марки «Номі Ай 177М, с/н НОМЕР_6 , що передані до камери схову Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повернути ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 600 гривень; мобільний телефон марки «Інтертелеком» чорного кольору, ESN: НОМЕР_7 F52 MEID а100003ВС6F176, з сім-карткою «Укртелеком» НОМЕР_8 ; чохол чорного кольору; мобільний телефон марки «Самсунг» синього кольору, НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , з сім карткою НОМЕР_11 ; сумку чорного кольору, жіночу, ремінець якої має ознаки пошкодження, на якій прив`язаний ключ від домофону; три паперові іконки заламіновані; банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_6 ; банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_6 ; картку киянина на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_14 ; банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_15 ; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_16 ; листівку «С юбилеем»; листівку «С Новым годом»; зв`язку ключів у кількості 3 штуки; гаманець габіленового кольору; дисконтні картки «Новус», «Фуршет», «Метро», «Велика Кишеня», «Еко Маркет», «Таксі», «Фора» - 4 шт., «Комфі», «МДЛ», «Караван клуб», «Фокстрот», «Анстор», «Сільпо», «Країна здоров`я», «Інтертоп», «Кло», «Фармація»; дві кулькові ручки; інші паперові записи, що передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності.

Речовий доказ у кримінальному провадження, а саме: предмет, схожий на стартовий пістолет EKOL MAJOR, з магазином, всередині якого знаходились два предмети, схожі на патрони, що переданий до камери схову Дніпровського УН ГУ НП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя