Справа № 140/1180/16-к
1-кп/140/27/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження внесених до ЄРДР за №0000553 від 03.09.2015 року по обвинувальному акту відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця , освіта середня, неодруженого, пенсіонер раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст. 342, ч.3 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 02.09.2015 біля 15:00 год., будучи госпіталізованим до інфекційного відділення Немирівської ЦРЛ з діагнозом «Струс головного мозку, забій головного мозку», не бажаючи виконувати правила внутрішнього розпорядку лікувального закладу, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань почав відверто ігнорувати встановлені у інфекційному відділенні правила поведінки.

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він знаходиться в інфекційному відділенні Немирівської ЦРЛ та будучи повідомленим про встановлені правила поведінки та необхідність дотримання санітарного режиму заявив медичній сестрі ОСОБА_6 про намір палити сигарети в приміщенні палати. Отримавши з даного приводу зауваження, ОСОБА_4 розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_7 , в ході якого почав ображати останню нецензурними словами та заявив, що встановлені правила щодо дотримання режиму в інфекційному відділенні його не стосуються.
Продовжуючи свій умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, близько 20:00 год., знаходячись перед приміщенням пологового та інфекційного відділення Немирівської ЦРЛ, усвідомлюючи, що його можуть бачити оточуючі, повністю оголившись, демонструючи статеві органи почав здійснювати обливання водою.
Діючи з єдиним умислом на вчинення хуліганських дій, 03.09.2015 біля 04:00 год., ОСОБА_4 прийшов до приміщення маніпуляційного кабінету інфекційного відділення Немирівської ЦРЛ, у якому на той час знаходилась медсестра ОСОБА_7 та почав стукати в двері, вимагаючи, щоб вона йому відчинила, при цьому ОСОБА_4 , порушуючи спокій хворих та лікувальний режим в інфекційному відділенні голосно кричав, ображаючи ОСОБА_6 нецензурними словами та вимагав вступити з ним в статеві відносини. Таким чином, ОСОБА_4 грубо порушив правила внутрішнього розпорядку інфекційного відділення Немирівської ЦРЛ, що спричинило порушення його роботи.
У подальшому встановлено, що 06.09.2015 близько 15:00 год., по лінії «102» до Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про факт вчинення крадіжки майна з його домогосподарства. Оперативний черговий відповідно до п. 2.2. Наказу МВС України №1050 від 19.11.2012 направив на місце події до місця проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 слідчо-оперативну групу Немирівського РВ УМВС в складі: начальника СКР Немирівського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_8 , оперуповноваженого СКР Немирівського РВ УМВС капітана міліції ОСОБА_9 , міліціонера-водія Немирівського РВ УМВС молодшого сержанта міліції ОСОБА_10 , ДІМ Немирівського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_11 та старшого слідчого Немирівського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_12 .
Відповідно до положень статей 104, 223, 237 КПК України старшим слідчим ОСОБА_12 проведений огляд місця події, про що складений відповідний протокол огляду місця події, зміст якого прочитаний учасникам слідчої дії вголос, однак ОСОБА_4 , не погоджуючись із змістом протоколу відмовився його підписувати, про що зазначено в протоколі. В зв`язку з чим ОСОБА_4 маючи особисту неприязнь до працівників міліції, почав висловлюючи слова образ в їх адресу. Після чого, підійшов до службового автомобіля марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 , що був розташований на узбіччі дороги біля його домогосподарства по АДРЕСА_1 та умисно кулаком правої руки наніс один удар по лобовому склу, внаслідок чого його пошкодив.
На неодноразові зауваження та попередження працівників міліції припинити свої протиправні дії, ОСОБА_4 свідомо не реагував. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 маючи умисел відібрати у старшого слідчого ОСОБА_12 протокол огляду місця події, підійшов з правого боку до відчинених задніх дверей вказаного службового автомобіля, де руками відштовхнувши ДІМ Немирівського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_11 проник до салону службового автомобіля.
Намагаючись відібрати у ОСОБА_12 папку зі службовими документами, ОСОБА_4 застосував відносно неї фізичну силу, а саме утримуючи ОСОБА_12 руками та обмежуючи її рухи, почав виривати протокол огляду місця події, таким чином пошкодив документ та при цьому нігтем лівої руки спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді садна на тильній поверхні лівої ступні в проекції 3-ї плюсно-видної кістки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1310 від 10.09.2015, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я. У зв`язку з цим, старшим слідчим ОСОБА_12 у присутності працівників міліції, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 висловлено законну вимогу ОСОБА_4 припинити його протиправні дії. В свою чергу, з метою подолання протидії законним вимогам працівників міліції, а також запобіганню спричинення тілесних ушкоджень старшому слідчому ОСОБА_12 та для примусового залишення ОСОБА_4 службового автомобіля, на підставі ст. 13 Закону України «Про міліцію» (в редакції 1990 року) працівниками міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 застосовано фізичну силу, у ході чого, ОСОБА_4 почав активно протидіяти працівникам міліції, вириваючись від них та намагаючись нанести їм тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_9 своєю правою рукою за 5-й палець лівої руки, намагаючись його викрутити, в результаті чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на долонній поверхні основної та середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1311 від 10.09.2015, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
У зв`язку з цим, працівником міліції ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , на підставі п. 6 ст. 14 Закону України «Про міліцію» (в редакції 1990 року) з метою припинення опору працівникам міліції відносно ОСОБА_4 застосовано спеціальний засіб наручники.

Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст.342, ч.3 ст. 345 КК України визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини вчинення злочинів, які йому пред`явлено в обвинувальному акті та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати не позбавляти волі, повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє , що більше скоювати злочинів не буде. Просить його заяву задовольнити та застосувати відносно нього Закон України « Про амністію у 2016 році « так як він досяг пенсійного віку та хворіє на важку хворобу, що підтверджується протоколом обстеження головного мозку»

Захисник ОСОБА_5 вважає, що обвинувачений вину визнав, розкаявся, а тому вважає, що до ОСОБА_4 не слід застосовувати сувору міру покарання та застосувати відносно нього Закон України «Про амністію».

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились. Від потерпілого ОСОБА_9 подана заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, у відповідності до ст. 325 КПК України, вирішив провести судовий розгляд без участі потерпілих.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечує щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 п. г,ґ ст.1 Закону України «Про амністію».
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.
Прокурор, обвинувачений та захисник обвинуваченого не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ч. 2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, характеризується за місцем проживання негативно, однак в скоєному розкаюється, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, неодружений, пенсіонер а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують вчинення кримінального правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи,що обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності згідно Закону України «про амністію у 2016 році» так як він досяг пенсійного віку.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст.1 п. «г» та «ґ» Закону України « Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні вважав,що є усі підстави для застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році»

Процесуальні витрати, цивільний позов по справі відсутні.

Речовий доказ, а саме протокол огляду місця події від 06.09.2015 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження слід вирішити згідно ч.3 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.16 року суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноважного органу з питань пробації; повідомляти уповноважний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. «г» та п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році « від 22.12.2016 року.

Міру запобіжного заходу не обиралось.

Речовий доказ а саме протокол огляду місця події від 06.09.2015 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження, справ №140/1180/16-к.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1