Справа № 191/4659/18
Провадження № 1-кс/191/1317/18
У Х В А Л А
іменем України

21 грудня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

захисника представника заявника ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання заявника - власника майна ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання заявника - власника майна ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.

З клопотання вбачається, що ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року у справі № 191/4659/18 провадження № 1-кс/191/1254/18 задоволено клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.

Зазначеною ухвалою накладений арешт на ємкість для зберігання пропан-бутана, яка пофарбована у білий колір з написом на фоні червоного кольору «Пропан-Бутан-Вогненебезпечно», насос із серією № В34937 та газорозподільну колонку синього кольору опломбовану паперовими пломбами на кранах подачі газу, виявлених та вилучених на території розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено власникам та уповноваженим ними особам використання та розпорядження вказаними предметами та документами. Дозволено визначити місце зберігання виявлених предметів розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , СВ Синельниківського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Власником зазначеного майна є ОСОБА_4 .

На думку заявника та його представника ухвала постановлена формально, без перевірки наявних доказів, обставини викладені в ухвалі не відповідають дійсності, виконати дану ухвалу неможливо.

На теперішній час жодній особі у рамках зазначеного кримінального провадження про підозру не повідомлено.

Отже, заявник вважає, що арешт зазначеного майна слід скасувати.
У судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали клопотання, просили суд скасувати арешт майна.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що це майно є речовим доказом, арешт на майно був накладений з метою запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення, тому заперечує проти задоволення клопотання заявника.

Слідчий заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на цей по кримінальному провадженню проводиться експертиза.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що арешт на майно ємкість для зберігання пропан-бутана, яка пофарбована у білий колір з написом на фоні червоного кольору «Пропан-Бутан-Вогненебезпечно», насос із серією № В34937 та газорозподільну колонку синього кольору опломбовану паперовими пломбами на кранах подачі газу, виявлених та вилучених на території розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - накладено обґрунтовано. Оскільки арешт накладався на майно з метою його збереження, наведене майно визнане речовим доказом Суд накладаючи арешт діяв у відповідності до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, оскільки арешт накладався за клопотанням слідчого саме з метою збереження речового доказу, що суд посилаючись на вимоги ст. 170 КПК врахував при прийнятті рішення про накладення арешту на нерухоме майно. Досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на майно, не завершено, у органу досудового слідства є необхідність у перевірці обставин скоєного злочину, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження в відповідно до ст. 131 КПК України, кримінальне провадження триває, потреба у такому арешті не відпала, а тому питання про його скасування слід вирішувати одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчуватиметься судовий розгляд.
На цей час органом досудового розслідування продовжується досудове розслідування.
Зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2018 року.
Зважаючи на вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання заявника - власника майна ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.

Керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання заявника - власника майна ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001895 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1