Справа № 183/1866/18
№ 1-кп/183/753/18

У Х В А Л А
08 листопада 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, не судимого, яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, працюючої старшим слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, не судимого, яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 04.04.2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України.
Прокурор вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Обвинувачена ОСОБА_4 висловила думку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, у зав`язку з чим просила суд повернути обвинувальний акт прокурору.
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого що не відповідає вимогам КПК України, посилаючись на численні порушення та недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також надав скаргу на дії слідчого, в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважаючи його таким, що не відповідає вимогам КПК України, у зав`язку з чим просила суд повернути обвинувальний акт прокурору.
Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисної, просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, зокрема, віднесено законність та забезпечення права на захист. Принцип законності встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Забезпечення права на захист передбачає, зокрема, право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним чи призначеного захисника.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В свою чергу формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, а саме подія злочину, форма вини, мотив і мета злочину.
Так, в обвинувальному акті не міститься підтверджень наявності події злочину в діях ОСОБА_4 , передбаченого ст. 366 КК України, а також відсутнє посилання на мотив та мету вчинення злочину, передбаченого ст. 366 КК України. Крім того, як вбачається із першого аркуша обвинувального акту, реєстру та витягу з ЄРДР, кримінальне провадження внесено до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в той час як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, що свідчить про невідповідність правової кваліфікації зазначеній в обвинувальному акті, тій правовій кваліфікації, що зазначена на останній сторінці реєстру та витягу з ЄРДР.
Також, в обвинувальному акті напроти анкетних відомостей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказано статус «підозрюваний», що суперечить положенню п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно з яким обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого.
Доводи прокурора щодо наявності технічної помилки, допущеної слідчим при внесенні до ЄРДР 09.08.2017 року відомостей, не заслуговують на увагу, оскільки такі відомості мають суттєве значення для кримінального провадження, і не можуть зводитись до технічної помилки.
До таких висновків суд прийшов не вдаючись до оцінки доказів, а лише посилаючись на ті, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, які в свою чергу є суперечними між собою та суперечать кваліфікації дій обвинувачених, та на підставі яких, у разі призначення обвинувального акту до розгляду, суд позбавлений можливості виконати свій обов`язок, передбачений ст. 348 КПК України - роз`яснити суть обвинувачення, оскільки вона є не зрозумілою, неоднозначною і сумнівною, що призводить до можливості різного трактування та розуміння сутті обвинувачення.
Суд вважає також неприпустимим покладатись на ймовірне використання прокурором свого права зміни обвинувачення, оскільки це є безпосереднім волевиявленням сторони обвинувачення, вплив на яке може вказувати на упередженість суду.
Також, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, як не від`ємний додаток до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, з огляду на наступне.
Так, в порушення вимог ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано факт та не зазначено час проведення процесуальних дій, а зазначені лише дати, не вказано чи складались протоколи роз`яснення прав на захист підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і навпаки, в розділі процесуальних дій вказані документи, які не відповідають вимогам ст. 103 КПК України та не є процесуальними діями - п. 29 Повідомлення про завершення досудового розслідування, п. 30 Доручення слідчому.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування на першому аркуші під пунктами 6 та 18 вказано «проведення тимчасового доступу до речей та документів» зазначено дати «27.11.2017 р.» та відповідно «27.02.2018 р.», в той час як на останньому аркуші реєстру в розділі № 3 заходи забезпечення кримінального провадження, в пунктах 1 та 3 строк застосування тимчасового доступу вказано інший, а саме «01.12.17 р.» та «15.03.18 р.». Тобто, на переконання суду в даному випадку має місце невідповідність інформації вказаній в реєстрі, на різних сторінках інформації про виконання одних й тих самих дій, але різними датами.
В розділі №2 реєстру не вказано наявність наступних протоколів та факти процесуальних рішень: протоколу про виділення матеріалів досудового розслідування, декількох протоколів отримання зразків почерку для експертизи, декількох ухвал суду, зокрема, що арешт майна тощо.
Зміна чи доповнення реєстру чинним КПК України не передбачена, а тому на думку суду змінюватись не може.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Також, за повідомленням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в реєстрі відсутні реквізити рішень щодо групи слідчих в даному кримінальному провадженні, постанови про зміну підозри тощо, а прокурор в судовому засіданні не зміг надати підтвердження повноваження слідчих під час проведення досудового розслідування.
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Суд вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог.
З огляду на зазначене, суд переконаний в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
В судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 подано скаргу на дії слідчого в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України, суд вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без розгляду та повернути останньому, оскільки, суд не проводив дій, передбачених ст. 315 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 за ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Скаргу адвоката ОСОБА_6 на дії слідчого залишити без розгляду та повернути.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1