КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/383/2019 Категорія КК: ч.1 ст. 263 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та його захисника -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , засудженого вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 263 КК України.

Матеріали особової справи №148/2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Як зазначено в ухвалі, ОСОБА_6 , 30 квітня 2015 року, Дніпровським районним судом м. Києва було засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного вироком покарання з іспитовим строком з випробуванням на 2 роки з обов`язком не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Після постановлення ОСОБА_6 на облік в Дніпровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, а саме з 04.01.2017 року по 05.04.2017 року він не з`являвся на реєстрацію.

24.02.2017 року Дніпровським управлінням поліції Головним управлінням Національної поліції в м. Києві було відкрито кримінальне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0000699 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України.

Оскільки відносно ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження, яке передано до суду, засуджений після постановлення вироку вчинив новий злочин, йому у разі доведеності вини, при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, судом буде враховано покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, строки притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину не закінчились, відносно ОСОБА_6 не винесено виправдувального вироку, не закрито справу, а тому підстав для звільнення його від відбування покарання по закінченню іспитового строку на даний час не вбачається.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу про задоволення подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 по закінченню іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року.

Вважають, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки підстави, на які послався суд при винесенні рішення, не є достатніми для відмови у задоволенні подання.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що неприбуття ОСОБА_6 на відмітку до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області в січні 2017 року було неможливо у зв`язку з тим, що згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року його було поміщено під варту, до слідчого ізолятора. А тому, він був позбавлений можливості прибути до центру пробації.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного вироком покарання з іспитовим строком з випробуванням на 2 роки з обов`язком не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Проте, після постановлення ОСОБА_6 на облік в Дніпровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, а саме з 04.01.2017 року по 05.04.2017 року він не з`являвся на реєстрацію.

24.02.2017 року Дніпровським управлінням поліції Головним управлінням Національної поліції в м. Києві було відкрито кримінальне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0000699 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309 КК України та перебуває на судовому розгляді в суді першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, строки притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину не закінчились, відносно ОСОБА_6 не винесено виправдувального вироку та не закрито справу.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги засудженого та його захисника про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення ухвали про задоволення подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 по закінченню іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року, є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 263 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4