Справа № 362/6431/17
Провадження № 1-кп/362/152/18
ВИРОК

Іменем України

06.12.2018 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002758 від 08.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мирноград Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, не зареєстрованого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

2 листопада 2016 року близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебував разом зі своєю, на той час, дружиною ОСОБА_6 за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_2 .

Під час розмови між ними через неприязні стосунки почалася словесна сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_4 виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс потерпілій декілька ударів кулаками в район обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впала на підлогу кімнати.

На далі обвинувачений почав наносити їй удари руками та ногами в район грудної клітки та голови.

Продовжуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 зв`язав руки та ноги ОСОБА_6 та почав наносити їй удари ногами по тулубу, а потім взяв потерпілу рукою за волосся та став бити головою об підлогу.

Згідно висновку судового експерта №131 м/д від 11.10.2017 року, у ОСОБА_6 були виявлені крововиливи навколоочних ділянок, правої щоки, на внутрішній поверхні обох кистей з переходом на передпліччя, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, травматичний розрив правої барабанної перетинки, перелом восьмого ребра зліва, закритий перелом кісток носа без зміщення відламків, перелом зовнішньої стінки лівої орбіти, перелом великого крила основної кістки, які виникли внаслідок дії на вказані частини тіла потерпілої тупого предмету (предметів).

Вказаний перелом основної кістки кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння.

Вказані переломи зовнішньої стінки орбіти і ребра кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалості загоєння більше 21 дня.

Струс головного мозку, розрив барабанної перетинки і перелом кісток носа кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та цивільний позов визнав частково. Показав, що конфлікт з дружиною виник під час вживання спиртних напоїв. Не заперечував нанесення їй ударів кулаками та ногами по її тілу та спричинення встановлених тілесних ушкоджень, проте наполягав на провокаційну поведінку самої потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставині спричинення їй 2 листопада 2016 року тілесних ушкоджень саме обвинуваченим ОСОБА_4 . Свій цивільній позов про стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 5420,72 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., підтримала в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили обставини побиття 2 листопада 2016 року потерпілої ОСОБА_6 її колишнім чоловіком обвинуваченим ОСОБА_4 , про що їм стало відомо як з її слів та й побачивши її після побиття.

Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження:

?протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відносно до якого ОСОБА_6 повідомила що 02.11.2016 року за місцем проживання її побив чоловік ОСОБА_4 (а.с.63);

?фототаблиця з тілесними ушкодженнями потерпілої, з якої видно синці та гематоми на обличчі потерпілої (а.с.65-71);

?довідка Київської міської лікарні №6 від 07.11.2016 року, згідно якої у ОСОБА_6 діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні гематоми обличчя та тіла (а.с.73);

?протокол дослідження багатошарової комп`ютерної томографії від 04.11.2016 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено перелом латеральної стінки лівої орбіти, гематоми м`яких тканин орбітальної і лобної областей. Локальних змін в головному мозку не виявлено. /а.с.74/;

?висновки експертів №№131 м/д, 133 м/д від 11.10.2017 року та №158 від 24.11.2017 року, відповідно до яких виходячи з даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 в останньої мали місце: крововиливи навколоочних ділянок, правої щоки, на внутрішній поверхні обох кистей з переходом на передпліччя, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, травматичний розрив правої барабанної перетинки, перелом восьмого ребра зліва, закритий перелом кісток носа без зміщення відламків, перелом зовнішньої стінки лівої орбіти, перелом великого крила основної кістки, які виникли внаслідок дії на вказані частини тіла потерпілої тупого предмету (предметів).

Вказаний перелом основної кістки кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння.

Вказані переломи зовнішньої стінки орбіти і ребра кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалості загоєння більше 21 дня.

Струс головного мозку, розрив барабанної перетинки і перелом кісток носа кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої в строки та при обставинах, вказаних в Постанові не виключається; можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 в результаті її вільного падіння з висоти власного зросту малоймовірна; можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої в результаті дії кистей рук людини, зібраних в кулак, чи ніг людини у взутті, не виключено; можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 по механізму, показаному потерпілою в ході слідчого експерименту з її участю, не виключається; можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 по механізму, показаному ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту з його участю, малоймовірна /а.с.88-90, 97-98, 120-121/;

?протокол проведення слідчого експерименту від 05.10.2017 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 вдома, в квартирі АДРЕСА_3 , розповіла та відтворила обставині побиття її 2.11.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4

?протокол проведення слідчого експерименту від 15.11.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 за місцем свого колишнього проживання в АДРЕСА_2 розповів та показав як 02.11.2016 року він наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження (а.с.115-119).

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 про нібито провокаційну поведінку самої потерпілої ОСОБА_6 , оскільки це не спростовує ступеня тяжкості спричинених ним їй тілесних ушкоджень та в судовому засіданні є недоведеною, і розцінює його таки покази як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_4 .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до тяжких злочинів, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утримання дитини у новому шлюбі.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, причин сімейного конфлікту, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоєння ним злочину, що відноситься до тяжких злочинів, фактичного визнання ним обставин заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень та її певної поведінки під час злочину, а також давність його вчинення, ставлення потерпілої до визначення обвинуваченому міри кримінального покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді хоча й позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням йому максимального іспитового строку.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілою цивільний позов, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з положень ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи визнання обвинуваченим позову в частині заподіяної майнової шкоди та беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 5420,72 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілій дійсно прийшлось переносити фізичний біль та моральні страждання, пов`язані із заподіянням їй тілесних ушкоджень внаслідок дій обвинуваченого, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, потребувати сторонньої допомоги, нести додаткові витрати.

Тому суд, з урахуванням обставин справи, характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілій, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, «байдужості» зі сторони обвинуваченого, його матеріальний та сімейний стан, вік та можливість реального виконання рішення суду, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілої частково в розмірі 150 000 грн. моральної шкоди та стягнути дану суму з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст.ст.75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 3 (три) роки, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку з «6» грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування заподіяної майнової шкоди 5420,72 грн., моральної шкоди 150 000 грн., а всього стягнути разом 155 420,72 грн.

Речові докази по справі: відеозаписи із ходом проведення слідчих експериментів за часті потерпілої та обвинуваченого, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому ОСОБА_4 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1