Справа № 735/1107/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/47/19
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю: прокурора ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000242 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком місцевого суду

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, освіта неповна середня, працює неофіційно, раніше не судимий,

визнаний невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України та виправданий, у зв`язку з недоведенням вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, змінено з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період з 23 години вечора до 05 години ранку наступного дня, із забороною залишати місце проживання у вказаний час.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої злочином - залишено без розгляду.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як встановив місцевий суд, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 30 червня 2017 року, близько 20.00 год., по вул. Горького в смт. Короп Чернігівської області, між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс близько двох ударів в обличчя ОСОБА_14 . У ході подальшої сварки ОСОБА_11 , у дощовій канаві між господарствами №49 та АДРЕСА_2 , з метою позбавлення життя ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільну небезпечність своїх наслідків і бажаючи їх настання, рукою стиснув шию потерпілого ОСОБА_14 , від чого останній помер на місці вчинення злочину.

Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Таким чином, ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення в тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті громадянина ОСОБА_14 , вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 115 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_11 , місцевий суд зазначив, що в даній конкретній ситуації стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_11 .

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в зв`язку з невідповідністю викладених у судовому рішенні висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватим за ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Зазначив, що показання обвинуваченого в частині того, що він під час проведення слідчого експерименту був з похмілля і не міг у повній мірі усвідомлювати свої вчинки, спростовуються протоколом слідчого експерименту та відеозаписом даної слідчої дії. Зокрема, дана слідча дія була проведена 02.07.2017 року, тобто на наступний день після затримання ОСОБА_11 та через два дні після скоєння злочину, коли він вживав спиртні напої. Крім того, обвинувачений без будь-якого тиску, у присутності понятих, самостійно, детально розповідав як вчинив злочин. Також вина ОСОБА_11 у скоєнні навмисного вбивства ОСОБА_14 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в частині того, що на голові обвинуваченого була камуфляжна кепка, яку потім було знайдено на місці злочину, і на яку пізніше вказав свідок ОСОБА_15 , що кепка була на голові ОСОБА_11 увечері 30.06.2017 р. Крім того, показаннями свідків підтверджується і факт спільного перебування та вживання спиртних напоїв обвинуваченого та померлого ОСОБА_14 на вул. Горького в смт. Короп, 30 червня 2017 року, з 20 по 22 годину. При цьому, за показаннями свідків, у цей час жодних тілесних ушкоджень чи слідів крові, ні на ОСОБА_11 , ні на ОСОБА_14 не було. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які 30.06.2017 року, близько 22 години, останніми бачили обвинуваченого, коли той йшов до місця (дощової канави), де в подальшому було виявлено труп ОСОБА_14 . Але місцевим судом не було надано належної оцінки показанням цих свідків. Також, місцевим судом було неоднозначно розтлумачено висновки експерта № 107-ц від 11.08.2017 року і № 115-ц від 11.08.2017 року.

Окрім того, місцевим судом під час розгляду даного кримінального провадження було порушено вимоги ст.319 КПК України. Так, під час заміни суддів колегії ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на суддів ОСОБА_22 і ОСОБА_23 за загальним правилом розгляд кримінального провадження повинен був розпочатися спочатку, або ж суд своєю вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд спочатку. Проте така ухвала судом не приймалась, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді; прокурора та представника потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, котрі просили залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; допитавши обвинуваченого та свідків, дослідивши безпосередньо матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок першої інстанції і ухвалює свій вирок, у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Згідно ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму ВСУ від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Висновки суду щодо оцінки доказів слід викладати у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

З матеріалів кримінального провадження і вироку суду першої інстанції вбачається, що зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановлення виправдувального вироку щодо ОСОБА_11 місцевим судом не дотримано, а викладені у вироку висновки про відсутність доказів злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_11 не відповідають встановленим фактичним обставинам справи і зібраним доказам в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним судом, 30 червня 2017 року, близько 20.00 год., по вул. Горького, в смт. Короп Чернігівської області, між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс близько двох ударів в обличчя ОСОБА_14 . У ході подальшої сварки ОСОБА_11 , у дощовій канаві між господарствами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , з метою позбавлення життя ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільну небезпечність своїх наслідків і бажаючи їх настання, рукою стиснув шию потерпілого ОСОБА_14 , від чого останній помер на місці вчинення злочину.

Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 вину у скоєнні злочину не визнав та пояснив, що 30 червня 2017 року він повертався з роботи додому і неподалік свого господарства побачив на лавочці потерпілого та свого неповнолітнього сина. Він підійшов до них і ОСОБА_14 запропонував йому випити спиртного. Під час розпивання алкогольних напоїв потерпілий пропонував неповнолітньому ОСОБА_24 вжити спиртне, на що обвинувачений заперечив і відвів сина додому. Після цього, повернувся до ОСОБА_14 і почав пояснювати, щоб останній не пропонував горілку його сину, так як у нього психічне захворювання. В ході розмови між ними виникла сварка, під час якої він два рази вдарив ОСОБА_14 лівою рукою в обличчя, у зв`язку із чим у потерпілого пішла з носа кров, яка могла потрапити і на одяг ОСОБА_11 . Тоді вони разом підійшли до криниці і ОСОБА_14 умився. Потім вони удвох повернулись до лавки, де стали вживати спиртне у зв`язку із примиренням. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_15 , якому обвинувачений дав гроші, щоб він купив горілки. Коли ОСОБА_15 повернувся, вони разом перейшли на вул. Берегову, в смт. Короп, де продовжили розпивати спиртні напої, приблизно до 22 години. Пізніше він пішов додому, а ОСОБА_15 залишився разом з ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_11 прийшов додому, то ліг спати і з дому вже не виходив, так як за день вжив близько 0,7 л. горілки та 1,5 л пива. Пояснив, що коли йшов додому, ОСОБА_14 залишався живим. Він ОСОБА_14 не вбивав, не душив, за горло не брав. Також, пояснив, що 30 червня 2017 року він був одягнений у штани сірого кольору, футболку та шльопанці, кепки у нього не було.

ОСОБА_11 заперечував свої показання, які він давав в ході досудового розслідування та проведення слідчого експерименту. Зазначив, що на нього працівники поліції чинили психологічний тиск, при цьому він був з похмілля, а тому його перші показання не відповідають дійсності.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, його винуватість підтверджується показаннями свідків та іншими доказами.

Так, у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_15 пояснив, що 30.06.2017 року, близько 20.00 год., він разом з дружиною ( ОСОБА_17 ) повертався додому і на вул. Горького в смт. Короп, побачив ОСОБА_25 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які вживали спиртні напої. ОСОБА_15 підійшов до них і разом з ними став вживати спиртне. У ОСОБА_25 та ОСОБА_14 виникла сварка, через те, що останній пригощав спиртним неповнолітнього сина ОСОБА_11 . Сварка була словесна, бійки між ними не було, ні у кого не було тілесних ушкоджень і крові. Коли ОСОБА_16 пішов заганяти корову, ОСОБА_25 , ОСОБА_14 та він перейшли на вул. Берегова в смт. Короп, де продовжували вживати спиртне. ОСОБА_25 був вдягнений в штани, светр, на голові у нього була постійно камуфльована кепка. Близько 22.30 год. ОСОБА_15 забрала додому дружина, а ОСОБА_25 і ОСОБА_14 залишились. Під час проведення впізнання тіла ОСОБА_14 , він також упізнав камуфльовану кепку, яка була напередодні ввечері на ОСОБА_11 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 30.06.2017 року, близько 20.00 год., він разом з обвинуваченим вживали спиртні напої на лавочці біля свого будинку, який знаходиться по АДРЕСА_4 . У цей час до них підійшов ОСОБА_14 , якого вони не запрошували і спиртні напої не пропонували, у зв`язку із чим останній пішов і сів біля колодязя. Близько 19.40 год. ОСОБА_16 пішов по корову, після чого повернувся додому і ОСОБА_11 та ОСОБА_14 у той вечір вже не бачив. Уранці наступного дня він пішов по ряску і побачив у дощовій канаві труп. Пояснив, що коли вживав спиртні напої з ОСОБА_11 , у останнього на голові була камуфльована кепка. Під час вживання спиртних напоїв між обвинуваченим та ОСОБА_14 була словесна сварка, бійки та тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_17 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 30 червня 2017 року, близько 20.00 год., вона бачила ОСОБА_11 , який сидів на лавці по вул. Горького в смт. Короп, та вживав спиртні напої разом з ОСОБА_16 . Одяг ОСОБА_11 був чистий, слідів побиття та крові на ньому не було. Приблизно о 21 годині вона пішла забрати свого чоловіка, який також вживав спиртні напої разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_14 . Всі чоловіки були п`яні. В той час також тілесних ушкоджень ні у кого не було. Коли вона забрала свого чоловіка та повела його додому, обвинувачений залишився вдвох із ОСОБА_14 .

Допитана у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_19 пояснила, що обвинувачений є її сусідом. Увечері 30 червня 2017 року ОСОБА_19 разом із ОСОБА_26 сиділа на лавочці біля свого господарства по АДРЕСА_4 . У проміжок часу, приблизно з 21 до 22 години, свідок бачила, як повз них проходив ОСОБА_11 , який ішов один у напрямку провулку, що веде до болота. Вона не звернула уваги, в чому він був одягнений і в якому стані перебував. Більше в цей вечір вона ОСОБА_11 не бачила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_26 в апеляційному суді пояснила, що 30.06.2017 року, близько 22 години, вона разом із своєю сусідкою ОСОБА_19 сиділи на лавочці біля господарства по АДРЕСА_4 . У цей час мимо них пройшов ОСОБА_11 , у напрямку від свого будинку, але куди він пішов далі їй невідомо. Чи спускався до канави, точно сказати не може. Ззовні було видно, що ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_27 у засіданні апеляційного суду пояснив, що 30 червня 2017 року, близько 22.00 год., він під`їхав до господарства своєї матері, по АДРЕСА_4 . Біля подвір`я, на лавочці, він побачив ОСОБА_25 та ОСОБА_14 , без будь-яких тілесних ушкоджень, які вживали спиртні напої. Коли через півгодини він поїхав додому, то на лавці вже нікого не було.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду в якості свідка ОСОБА_28 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. 30.06.2017 року вона прийшла додому близько 18.30 години, дитина залишалась дома. Коли ходила по воду, бачила як на лавочці по вул. Горького в смт. Короп сиділи ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , при цьому останній був дуже п`яним, що навіть її не побачив. Близько 23.00 години її чоловік прийшов додому, був дуже п`яним і заснув за столом, доки вона готувала йому вечерю. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_11 не було. Наступного дня він прокинувся близько 06.00 год. та поїхав на роботу.

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_29 пояснив, що в липні 2017 року він проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_14 . У ході проведення експертизи він дійшов висновку, що смерть останнього настала від механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками. Даний висновок підтверджується тим, що в померлого були садна та синці на шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї, повні симетричні двобічні переломи верхніх ріжків щитовидного хряща із крововиливами навколо них. При цьому експерт пояснив, що стиснення органів шиї руками не вказує на те, що удушення ОСОБА_14 здійснювалося не однією рукою, а двома. У висновку він зазначив лише спосіб заподіяння тілесних ушкоджень - саме руками, а не ногою, вірьовкою чи за допомогою іншого предмету. Оскільки ОСОБА_14 на момент настання смерті перебував у сильному ступені алкогольного сп`яніння, тому не міг належно чинити опір нападнику.

Після перегляду в засіданні апеляційного суду відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 експерт повністю підтвердив, що смерть ОСОБА_14 настала в результаті механічної асфіксії через стиснення шиї правою рукою, як вказував під час слідчої дії сам обвинувачений. При цьому експерт ОСОБА_29 категорично заперечив версію ОСОБА_11 , озвучену ним під час слідчого експерименту, про те, що останній тримав за шию потерпілого лише кілька секунд, оскільки для настання смерті термін такого утримання чи здавлення шиї повинен становити не менше 3 хвилин.

Крім показань свідків та експерта, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 01.07.2017 року, згідно якого при огляді місця події - провалля, що веде до лугу, і розташоване між господарствами № 49 та АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_14 , біля якого виявлена камуфляжна кепка та лівий чоловічий шльопанець (т.1, а.к.п.11-12);

- протоколом обшуку від 01.07.2017 року, згідно якого під час обшуку господарства ОСОБА_30 , по АДРЕСА_1 , було виявлено чоловічі штани сірого кольору з слідами бурого кольору схожими на кров, чоловічу футболку болотного кольору зі слідами бурого кольору схожими на кров (т.1, а.к.п.50-53);

- висновком експерта № 37 від 04.08.2017 року, згідно із яким:

? смерть ОСОБА_14 настала від механічної асфіксії через стиснення органів шиї руками. Даний висновок підтверджується сукупністю наступних патологічних ознак: садна та синці шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї, повні симетричні двобічні переломи верхніх ріжків щитовидного хряща із крововиливами навколо них; синюшність та одутлуватість обличчя, крововиливи під конюктиви; дрібно точкові крововиливи під вісцеральну плевру та епікард (плями Тард`є), емфізема легень, переповнення внутрішніх органів кров`ю, рідка кров в порожнинах серця (особливо в правих відділах) та великих судин. Виходячи з результатів дослідження трупних явищ, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

? вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться в прямому безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Крім того, виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на повіках обох очей, підборіддя справа, передньої поверхні лівої гомілки, садна спинки носа, перенісся, правої лобної ділянки, передньої поверхні правого колінного суглобу, правої сідничної та поперекової ділянок, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів незадовго до смерті потерпілого, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

? тілесні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, могли утворитись від ударів кулаками рук та ногами, взутими у жорстке взуття.

? судово-медичних даних, які б свідчили про самооборону потерпілого, при експертизі трупа не виявлено.

? в крові трупа громадянина ОСОБА_14 виявлено етанол в концентрації 3,7 г/л, що по відношенню до живої людини відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

? кров від трупа громадянина ОСОБА_14 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.1, а.к.п.26-32);

- висновком експерта № 385 від 27.07.2017 року, згідно якого, в слідах на футболці (об.№1), штанах (об.№ 2,3), що належали підозрюваному ОСОБА_11 , знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої в об`єктах 1,3 виявлений антиген Н. Таким чином, кров у слідах могла походити від особи з групою 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, і так як кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, то походження даних слідів крові від нього не виключається (т.1, а.к.п.110-113);

- висновком експерта № 384 від 14.07.2017 року, згідно якого кров ОСОБА_11 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.1, а.к.п.120-121);

- висновком судово-психіатричного експерта № 516 від 03.08.2017 року, згідно якого:

? У ОСОБА_11 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, мали місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості (F 70 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10-го перегляду), але клінічних ознак тимчасового розладу психічної діяльності у нього не виявлено.

? ОСОБА_11 за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

? У ОСОБА_11 на час проведення експертизи мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості (F 70 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані (т.1, а.к.п.150-153);

- висновком судово-психіатричного експерта № 517 від 03.08.2017 року, згідно якого у ОСОБА_11 на час проведення експертизи не виявлено психічних та поведінкових розладів вживання алкоголю з синдромом залежності у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане (т.1, а.к.п.159-161);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_11 , із застосуванням технічних засобів фіксації, згідно якого під час слідчого експерименту, на його початку фактично був проведений допит ОСОБА_11 , який зафіксований на відео, і при якому останній, перебуваючи в приміщені відділу поліції, розповів обставини, за яких він вчинив убивство ОСОБА_14 . У подальшому ОСОБА_11 був доставлений працівниками поліції на місце скоєння злочину. На місці він показав, де і яким чином лежав ОСОБА_14 , продемонстрував як він тримав померлого за шию (т.1, а.к.п.66-67);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.09.2017 року, згідно якого свідку ОСОБА_15 було пред`явлено для впізнання камуфляжну кепку, яку було знайдено на місці пригоди, яку останній упізнав і пояснив, що вказану кепку він підіймав та надягав на ОСОБА_11 увечері 30.06.2017 р. (т.1, а.с.п.190-192).

За таких підстав, вищезазначені докази в їх сукупності об`єктивно вказують на факт виникнення конфліктної ситуації між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , через некоректну і непристойну поведінку останнього по відношенню до неповнолітнього сина обвинуваченого, і в подальшому вчинення бійки між ними, що визнається і не оспорюються останнім, та в подальшому призвело до умисного вбивства ОСОБА_14 .

Також встановлено, що ніхто із встановлених осіб, які вживали спиртні напої разом з обвинуваченим та потерпілим, крім ОСОБА_11 , у конфлікт з ОСОБА_14 не вступав і не мав будь-яких мотивів завдавати потерпілому шкоду. Тоді як обвинувачений діяв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_14 , через те, що останній пригощав спиртним неповнолітнього сина ОСОБА_11 , що підтверджується як показаннями свідка ОСОБА_15 , так і показаннями самого обвинуваченого.

Доводи ОСОБА_11 про його непричетність до вбивства ОСОБА_14 розцінюються колегією суддів як обраний спосіб захисту, з метою ухилення від відповідальності за скоєне.

Його незгода зі своїми показаннями, наданими під час проведеним слідчого експерименту, через перебування з похмілля та здійснення на нього працівниками поліції психологічного тиску, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного розгляду, з огляду на таке.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.07.2017 року, ОСОБА_11 було затримано, у порядку ст.208 КПК України, 01 липня 2017 року, о 16 годині 40 хвилин.

Як убачається з протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного, дана слідча проводилась 02 липня 2017 року, починаючи з 11 год. 55 хв., тобто більш ніж через півтори доби після того, як за поясненням ОСОБА_11 , він вживав спиртні напої (т1, а.к.п.42-43).

Посилання обвинуваченого про здійснення на нього психологічного тиску працівниками поліції, з метою отримання зізнання в скоєнні вбивства ОСОБА_14 , зокрема під час проведення слідчого експерименту, також не заслуговують на увагу. В суді апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , з якого вбачається, що допит останнього в якості підозрюваного здійснювався в присутності захисника, слідчий експеримент проводився також з участю захисника та в присутності понятих. При цьому, відповідні протоколи проведення слідчих дій не містять будь-яких зауважень учасників про застосування будь-якого тиску з боку працівників поліції до ОСОБА_11 . Крім того, жодних скарг на неправомірні дії працівників поліції обвинувачений не подавав, що й підтвердив в ході апеляційного розгляду.

Відсутність будь-якого тиску на обвинуваченого з боку працівників поліції підтверджується також самим відеозаписом слідчого експерименту.

Показання обвинуваченого, що увечері 30 червня 2017 року він був без головного убору, спростовується протоколом огляду місця події від 01.07.2018 року, згідно якого на місці знаходження трупа ОСОБА_14 було виявлено камуфляжну кепку, яка в подальшому була упізнана свідком ОСОБА_15 , відповідно до протоколу пред`явлення речей для упізнання від 20.09.2017 року.

Крім того, факт перебування ОСОБА_11 у камуфляжній кепці 30 червня 2017 року, під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_14 , підтверджується показаннями свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .

А тому колегія суддів вважає безпідставним висновок місцевого суду, який ґрунтується на поясненнях свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , за якими у ОСОБА_11 увечері 30.06.2017 року не було на голові кепки, так як дані особи бачили ОСОБА_11 «мимохідь», у той час як ОСОБА_15 і ОСОБА_16 перебували безпосередньо з обвинуваченим тривалий час.

Щодо плям крові на штанах обвинуваченого, то він у судовому засіданні пояснив, що між ним та ОСОБА_14 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_11 два рази вдарив потерпілого лівою рукою в обличчя, у зв`язку із чим у останнього пішла з носа кров, яка могла потрапити і на одяг обвинуваченого.

Однак, допитані у судовому засіданні апеляційного суду свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , які бачили обвинуваченого 30.06.2017 року, в період часу з 20 по 22 годину, вказали на відсутність будь-яких тілесних ушкоджень як на ОСОБА_11 , так і на потерпілому. Слідів крові на одязі також у жодного з них не було.

Крім того, як зазначалось вище, відсутні будь-які докази того, що конфліктна ситуація з ОСОБА_14 виникла у будь-кого з інших осіб, з якими ввечері 30.06.2017 року покійний вживав спиртні напої, крім обвинуваченого.

Так, зазначаючи у вироку про те, що сторона обвинувачення в цілому прямо не вказала на причетність до заподіяння смерті ОСОБА_14 саме обвинуваченого ОСОБА_11 , місцевий суд не звернув уваги і не дав оцінки з цього питання окремо показанням кожного свідка ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 ), зокрема про те, що будь-яких інших осіб, крім потерпілого і обвинуваченого поблизу місця пригоди не залишилось.

При цьому, судом також не було враховано, що ніхто, крім ОСОБА_11 , не мав будь-яких мотивів для заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, тоді, як із показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 убачається, що між ОСОБА_14 та обвинуваченим виникла сварка, що встановлено судом і не оспорюється самим ОСОБА_11 .

З огляду на наведене є хибним висновок суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення докази не доводять поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні вбивства ОСОБА_14 .

На думку апеляційного суду докази оцінювалися судом першої інстанції не в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а відокремлено один від одного, внаслідок чого зазначений висновок місцевого суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Натомість, оцінюючи безпосередньо досліджені у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія судів приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_11 в умисному протиправному заподіяння смерті ОСОБА_14 повністю доведена.

Встановлені обставини взаємостосунків між обвинуваченим і потерпілим до і в момент скоєння злочину, їх стан сп`яніння, виникнення неприязних стосунків через поведінку ОСОБА_14 , що вказує на наявність мотиву в ОСОБА_11 застосувати насильство щодо потерпілого: лівою рукою утримуючи ОСОБА_14 за плече, щоб той не міг піднятися, а правою рукою умисно стиснувши шию потерпілого, вказує на те, що ОСОБА_11 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх наслідки - настання смерті ОСОБА_14 , та бажав таких наслідків своїх дій, а отже діяв умисно з метою вбивства потерпілого.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у скоєнні вбивства ОСОБА_14 повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_11 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітнього сина інваліда з дитинства, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1993 року, відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому санкцією частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_13 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої злочином (т.2, а.к.п.36-38).

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Оскільки прокурор в апеляційній скарзі не порушує питання щодо розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_13 , а інші апеляційні скарги у даному кримінальному провадженні відсутні, тому апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати позовні вимоги потерпілої.

Відтак, цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 слід залишити без розгляду, що не позбавляє останню права звернутися з позовом про стягнення з ОСОБА_11 матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Виправдувальний вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року щодо ОСОБА_11 скасувати.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Речові докази: чоловічі шльопанці чорного кольору, чоловічі штани сірого кольору, футболку болотного кольору, камуфляжну кепку, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Коропського відділення поліції Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_11 ; частину поліетилену з речовиною бурого кольору, два паперові конверти із зрізами нігтьових пластин ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_14 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_11 , відрізок поліетилену, підязикову кістку та щитовидний хрящ від трупа ОСОБА_14 , які зберігаються у камері речових доказів Коропського відділення поліції Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4