Номер провадження: 11-сс/813/115/19
Номер справи місцевого суду: 522/176/19 1-кс/522/202/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09 січня 2019 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000001 від 01 січня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 про застосування ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання до 03 березня 2019 року з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину, не вияснив стан потерпілих після нанесення їм тілесних ушкоджень, не вжив заходів для надання їм медичної допомоги. Крім того, підозрюваний не видав працівникам поліції знаряддя вчинення злочину, та одяг, в який він був одягнутий. Більш того, слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. З огляду на викладені обставини прокурор наполягає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 23:00 години до 06:00 години ранку наступної доби.

Захисник зазначає, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, одружений, на утриманні у нього знаходиться малолітній син, він позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Крім того, ОСОБА_8 добровільно з`явився за викликом до Приморського ВП, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту позбавляють можливості останнього працювати та утримувати свою сім`ю.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_11 та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , заслухавши думку захисника ОСОБА_7 , який напроти підтримав свою апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги процесуального закону слідчим суддею були дотримані.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 01 січня 2019 року приблизно 02 год. 25 хв. між ним з одного боку та ОСОБА_13 і ОСОБА_9 з іншого боку, виник словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник умисел на спричинення ОСОБА_9 та ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення невстановленим предметом колото-різаних поранень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в цей же день приблизно о 02 год. 28 хв., знаходячись на тротуарі навпроти будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс ОСОБА_9 та ОСОБА_13 по одному удару в область живота предметом, ззовні схожим на ніж.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_13 та ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження.

03 січня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину, підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були досліджені в судовому засіданні слідчим суддею, а саме:

-протоколом огляду місця події від 01.01.2019 року, а саме: ділянки місцевості, яка знаходиться на тротуарі біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-допитом свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які показали, що 01.01.2019року, приблизно о 02:30 год. на куті вул.Олександрівський проспект та Жуковського невідомий чоловік наніс ножом тілесні ушкодження двом молодим хлопцям;

-записом з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якому видно як ОСОБА_8 наносить тілесні ушкодження ОСОБА_17 та ОСОБА_18

-протоколом допиту в якості потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які показали, що 01.01.2019 о 02.30 невідомий чоловік затіяв з ними сварку, а потім накинувся на них та завдав колото-різані тілесні ушкодження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 , який впізнав на фото ОСОБА_8 як особу, яка спричинила йому та ОСОБА_13 тілесні ушкодження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_13 , який впізнав на фото ОСОБА_8 як особу, яка спричинила йому та ОСОБА_9 тілесні ушкодження;

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

Разом з цим, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на переконання апеляційного суду, цілком запобігає вказаному ризику, оскільки повністю обмежує його пересування.

Під час апеляційного перегляду було встановлено, що з моменту застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не намагався переховуватись від органу досудового розслідування, за першою вимогою з`явився в судове засідання апеляційного суду.

В свою чергу, прокурор не зміг надати будь-яких доказів, що ОСОБА_8 здійснював спроби незаконно впливати на потерпілого та свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 також в судовому засіданні апеляційного суду підтвердили, що ОСОБА_8 з моменту вчинення злочину не здійснював на них будь-який вплив та від нього не поступали погрози в їх адресу.

Апеляційний суд враховує, що не теперішній органом досудового розслідування не отримані висновки експертів з встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинених потерпілим ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , а від результатів вказаних експертиз буде залежати і подальша кваліфікація протиправних дій ОСОБА_8 .

З цих підстав доводи прокурора про тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 є передчасними.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, він одружений, має постійне місце проживання, на утриманні у нього знаходиться малолітній син, а також він позитивно характеризується. На теперішній час ОСОБА_8 вважається таким, що не має судимостей в силу положень ст.89 КК України.

В свою чергу апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 про те, що до ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки на теперішній час він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і такий запобіжний захід не зможе запобігти ризику, передбаченому п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку апеляційного суду такий запобіжний захід є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також повною мірою зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами ст.177 КПК України, на які слідчий посилався у своєму клопотанні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09 січня 2019 року, якою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання до 03 березня 2019 року з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3