Справа № 405/2729/18
Провадження № 1-кп/405/108/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 11 січня 2019 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2018 №0000036 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, військовослужбовеця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , обвинувачується у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за таких обставин:

ОСОБА_5 у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2018 № 75 призначений на посаду водія 1 відділення автотранспортного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , на якій перебуває до цього часу.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, о 17 годині 00 хвилин 18 грудня 2017 року, після закінчення робочого дня, старший солдат ОСОБА_5 вибув з розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Того ж дня, перебуваючи за місцем свого проживання, старший солдат ОСОБА_5 вирішив тимчасово ухилитись від військової служби, мотивуючи свої дії сімейними обставинами.
Реалізуючи свій умисел, старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, будучи зобов`язаним о 08 годині 00 хвилин 19 грудня 2017 року прибути на ранкове шикування особового складу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та приступити до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до цієї ж частини.
В період з 19 грудня 2017 року по 06 квітня 2018 року старший солдат ОСОБА_5 , обов`язки військової служби не виконував, до військової частини не прибував, проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання.
При цьому, старший солдат ОСОБА_5 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.
В подальшому, старший солдат ОСОБА_5 вирішив припинити ухилятися від проходження військової служби та 06 квітня 2018 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, про що доповів безпосередньому командиру, після чого 27 квітня 2018 року прибув до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону із зізнанням, повідомивши про викладені вище обставини.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 11.01.2019 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, за участі захисника-адвоката ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визнані обставинами, що пом`якшують покарання: з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання не встановлено.
Також, сторонами угоди з урахуванням положень ст. ст. 53, 69 ч.1 КК України визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 005 (тринадцять тисяч п`ять) грн. 00 коп., а також отримана згода ОСОБА_5 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, від якого потерпілих немає.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, за якою слід призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :

затвердити угоду від 11 січня 2019 року укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_5 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 січня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі сімсот шістдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 13005 (тринадцять тисяч п`ять) гривень 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7