пр. № 1-кс/759/1351/19
ун. № 759/4038/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001579 від 28.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.03.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001579 від 28.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України.

В клопотанні зазначено, що 27.02.2019, приблизно о 23 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, знаходячись поруч з житловим будинком АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинили хуліганство відносно ОСОБА_8 , що виразилось в заподіянні останньому тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 , 27.02.2019, приблизно о 23 годині 40 хвилин, разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами, знаходились у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , де в той час поруч проходив ОСОБА_8 , який зробив останнім зауваження з приводу порушення тиші у пізній час. Однак, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами, перебуваючи в громадському місці, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, спровокували конфлікт, який переріс в бійку.

При цьому, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, схопивши ОСОБА_8 за верхній одяг, наніс рукою удар останньому в обличчя. Продовжуючи далі хуліганські дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи, почали наносити ОСОБА_8 численні удари рукою по голові та по різним частинам тіла, спричиняючи сильний фізичний біль останньому, а ОСОБА_5 наніс удари по голові ОСОБА_8 предметом, схожим на дерев`яну биту, який мав при собі, внаслідок чого останній впав.

Продовжуючи далі свої хуліганські дії ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжили наносити численні удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 , який в цей час лежав на землі, спричиняючи останньому сильний фізичний біль.

Однак, 27.02.2019, приблизно о 23 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 вдалось піднятись та втекти з місця вчинення злочину.

Так, під час огляду місця події від 28.02.2019 року, виявлено за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 предмет, схожий на бейсбольну биту, який має значення для встановлення обставин вчиненого злочину та в подальшому згідно протоколу огляду місця події від 28.02.2019 року був вилучений.

Таким чином, слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у своєму клопотанні просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, суду надано заяву про розгляд клопотання за її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних звуко- та відеозаписувальних засобів не здійснювалась.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Неприбуття на розгляд вказаного клопотання інших учасників кримінального провадження в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України , заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.03.2019 предмет схожий на бейсбольну битку, який був вилучений у ОСОБА_5 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с.22).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні цього клопотання враховується слідчим суддею і те, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують реальні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження всього вилученого майна. Враховується слідчим суддею і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; оцінюються наслідки арешту майна для підозрюваних.
Враховуючи вищевикладене, в наданих слідчим матеріалах кримінального провадження (їх копіях) вбачаються докази щодо наявності існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 296 КК України та можливість використання заявленого слідчим арешту майна, як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню,
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001579 від 28.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вилучений 28.02.2019 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_10 , предмет схожий на бейсбольну биту.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1