У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000322

за апеляційною скаргою прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5

на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доманівка Доманівського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Зазначає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що в своїй ухвалі суд фактично дійшов висновку щодо відсутності об`єкту злочину (відсутність шкоди), надав оцінку діям ОСОБА_6 з об`єктивної сторони (замах чи закінчений злочин, кількість кримінальних правопорушень взагалі), а також з суб`єктивної сторони, а саме: оцінив суб`єктивне ставлення особи до того чи виконала вона усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Стверджує, що в обвинувальному акті зазначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір процесуальних витрат.

Що стосується виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, апелянт зазначає, що злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а тому й шкода не настала. Крім того, не досліджуючи доказів, суд не міг знати, що частина майна, яку ОСОБА_6 зміг викрасти, і яка ним була у подальшому реалізована, була повернута власнику. Тобто, шкода, на думку прокурора, дійсно була відсутня, а ОСОБА_6 не довів злочин до кінця, оскільки його умисел був спрямований на викрадення значно більшої кількості металобрухту, а не певної її частини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 не містить повного формулювання обвинувачення, натомість у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 23.07.2018 р., шляхом проникнення до середини підвального приміщення Доманівської ЗОШ №2, вчинив крадіжку металевої арматури та металевих пластин, які виніс із приміщення та сховав в різних кущах на території школи. Металеву пластину та частину арматури він перевіз згодом додому та розпорядився на власний розсуд, а другу частину викрадених металевих речей він не зміг забрати, так як побачив мопед когось із працівників школи та вирішив уникнути бути поміченим. Шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня.

Суд прийшов до висновку, що в обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_6 не зазначена вартість викраденого майна та майна, яке не було викрадено з причин, що не залежали від його волі, а відсутність визначення вартості майна, яке перебувало у чужій власності, впливає на кваліфікацію злочину та на встановлення наявності в діях обвинуваченого складу адміністративного чи кримінального правопорушення. На думку суду першої інстанції, відсутність шкоди завданої кримінальним правопорушенням викликає сумнів щодо наявності в діях винної особи складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України.

Також суд зазначив, що виходячи з обвинувального акта, викрадення ОСОБА_6 частини майна носить закінчений характер, так як він розпорядився ним на власний розсуд, а частину майна, яке обвинувачений приготував до крадіжки, але не зміг винести, - є замахом на вчинення злочину. Однак дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані однією статтею, а саме: ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України без визначення вартості предметів злочину.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурорів на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

При вивченні матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 23.07.2018 р. проник до підвального приміщення Доманівської ЗОШ №2, звідки виніс металеву арматуру та металеві пластини. Частину арматури та пластин він перевіз додому та розпорядився на власний розсуд, а другу частину викрадених металевих речей заховав на території школи в кущах та не зміг забрати, з причин, що не залежали від його волі.

При цьому, в обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_6 , не зазначена вартість викраденого майна та майна, яке не було викрадено з причин, що не залежали від його волі.

З об`єктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів з матеріальним складом. Тому, крім діяння, обов`язковими її ознаками є майнова шкода, яка була спричинена, чи могла бути спричинена власнику майна. Вартість майна впливає на кваліфікацію злочину, передбаченого ст. 185 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових ознак злочину, в якому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення, неконкретне обвинувачення, порушують право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

У зв`язку із цим, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта ст. 291 КПК України є правильними. Тому, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 419, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року, якою обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 , повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3