Справа № 0707/1779/2012
№1/303/3/18
Номер рядка стат. звіту 22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Доробратово Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, у відповідності до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в червні 2009 року в м.Мукачево по вул.Крилова 53, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння чужим майном, шляхом обману потерпілого ОСОБА_6 , під вигаданим приводом виготовлення для нього кухонних меблів, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на червень 2009 року згідно довідки з Державного ощадного банку України від 12 квітня 2011 року становить 1524 гривні 70 копійок.
У дійсності ОСОБА_3 виготовити кухонні меблі для потерпілого ОСОБА_6 на меті не мав, так-як подібним видом діяльності ніколи не займався, а грошові кошти привласнив та використав у власних потребах, чим самим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
Крім цього, в липні 2009 року в м.Мукачево ОСОБА_3 , знаходячись в кафе поблизу центрального входу до Автовокзалу, що по вул. А.Павлова, 16, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння чужого майна, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_7 , під вигаданим приводом допомогти йому у придбанні автомобіля марки «ВАЗ Каліна Комбі», заволодів грошовими коштами останнього в сумі 2860 гривень.
В дійсності ОСОБА_3 , допомагати потерпілому ОСОБА_7 у придбанні вище вказаного автомобіля на меті не мав, а грошові кошти привласнив та використав у власних потребах, чим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального

Стр. 2 із 2
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, показав, що приблизно в 2009 році, точної дати не пам`ятає, під приводом виготовлення для ОСОБА_6 кухонної мебелі, шляхом обману, заволодів у останнього грошовими коштами в сумі 200 доларів США, також в 2009 році знаходячись в кафе поблизу центрального входу до Автовокзалу, що по вул. А.Павлова, 16, під приводом допомогти ОСОБА_7 у придбанні автомобіля марки «ВАЗ Каліна Комбі», заволодів грошовими коштами останнього в сумі 2860 гривень. Щиро розкаявся.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають, матеріальна шкода їм відшкодована у повному обсязі, просять призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 без позбавлення волі.
Суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду правові наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини справи, немає сумнівів у добровільності їх позиції, встановлено наступний порядок дослідження доказів у порядку ст.299 КПК України: допитати обвинуваченого, дослідити відомості, які його характеризують.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає його належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі і доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставину, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого - за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст.89 КК України є раніше не судимим та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді у виді штрафу.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся. Судових витрат немає.
У відповідності до вимог ст.342 КПК України у зв`язку із засудженням до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі у виді штрафу, необхідно запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно нього змінити на підписку про невиїзд і звільнити його з-під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 323-325, 334, 335, 341, 342 КПК України від 26.12.1960 р., суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом п`ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1