Справа № 470/275/18
Провадж.№ 1-кп/481/48/2019
В И Р О К
Іменем України

25.01.2019 р. Новобузький районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг кримінальне провадження № 0000054 від 10.02.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», згідно якої вибухові речовини та засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, а також постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Наказу МВС України №622 від 21.08.1998 року, відповідно до яких дозвіл на придбання, перевезення та зберігання вибухових матеріалів видається виключно міністерством та іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання, 9 лютого 2018 року близько 15 години, перебуваючи у балці, яка знаходиться на околиці смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області, знайшов та підібрав, ручну осколкову оборонну гранату (Ф-1) промислового виготовлення з бойовим запалом, яку в подальшому поклав собі у куртку та став зберігати її при собі без передбаченого законом дозволу під час пересування по смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області.
10 лютого 2018 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин, які виникли через побиття його раніше громадянином ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на вчинення хуліганських дій відносно останнього та невизначеного кола осіб, які проживають разом з ним на території домоволодіння розташованого на АДРЕСА_2 , прибув до вказаного домоволодіння, дістав з кишені своєї куртки, вибуховий пристрій (ручну осколкову оборонну гранату Ф-1), діючи з особливою зухвалістю по відношенню до ОСОБА_5 , та мешканців зазначеного домоволодіння, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно - небезпечні наслідки, виявляючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, привів в дію предмет заздалегідь застосований для нанесення тілесних ушкоджень та кинув його в двір ОСОБА_5 .
В результаті вказаних дій, ОСОБА_3 , грубо порушив громадський порядок та спокій громадян, пошкодив огорожу та вікна в житловому будинку, чим спричинив ОСОБА_6 , котра є господаркою вказаного домоволодіння, матеріальний збиток в сумі 5000 гривень.
Після вчинення даних хуліганських дій, ОСОБА_3 , побоюючись бути викритим, з місця вчинення злочину втік.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду пояснив, що 9.02.2018 року, близько 15 години, у балці, яка знаходиться на околиці смт. Березнегувате, Березнегуватського району, Миколаївської області, він знайшов та підібрав, ручну осколкову оборонну гранату (Ф-1) промислового виготовлення з бойовим запалом, яку в подальшому поклав собі у куртку та став зберігати її при собі і носити під час пересування по смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області.
10 лютого 2018 року, близько 01 год. 30 хв., через існування конфлікту з громадянином ОСОБА_5 , який мав місце 03.04.2017 року, в ході якого останній спричинив йому тілесні ушкодження, з метою помсти, він, знаходячись в стані алкогольного спяніння, прийшов до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 , тобто на АДРЕСА_2 , дістав з кишені своєї куртки, ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, яку носив при собі, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, привів в дію дану гранату та кинув її в двір ОСОБА_5 . Після того, як стався вибух, він злякався та втік з місця події. Наголосив, що завдану вибухом шкоду потерпілій ОСОБА_6 відшкодував повністю. Щиро розкаявся у вчиненому.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_6 на судовий розгляд справи не з`явилася, направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, обвинувачення підтримала, вказала про повне і добровільне відшкодування їй ОСОБА_3 збитків завданих злочином у повному обсязі, претензій до нього матеріального чи морального характеру вона не має.
З заяви ОСОБА_6 до Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінального правопорушення від 10.02.2018 року, вбачається, що 10.02.2018 року невідома особа кинула на подвір`я її житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 вибуховий предмет.
З витягу з ЄРДР № 0000054 видно, що 10.02.2018 року за вищевказаним фактом внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а 12.02.2018 року цим же фактом внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
З протоколу огляду місця події від 10.02.2018 року та фото таблиці до нього, проведеного за письмової згоди ОСОБА_6 , на території домоволодіння, що належить останній, по АДРЕСА_2 , вбачається, що в ході такого огляду виявлено велику кількість отворів на паркані вікнах домоволодіння, а також були виявлені та вилучені металеві уламки, які поміщені до спец пакету № АБ 020040, металевий предмет, зовні схожий на важіль від бойової гранати з маркуванням «172-74 УЗРГМ 583» (спец. пакет АБ 020028) та зразки грунту центру вибуху (спец. пакет АБ 020029);
Відповідно до висновку експерта № 52 від 18.05.2018 року, наданий на дослідження предмет (спец. пакет № АБ 020028) до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не відноситься, є деталлю засобу детонування, який застосовується для спорядження бойових припасів основного призначення ручних осколкових гранат дистанційної дії типу Ф-1, РГ-42, РГД-5. Даний предмет є спусковим (запобіжним) важелем уніфікованого запалу ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ. Даний предмет виготовлено промисловим способом.
Висновком експерта № 82/707 від 27.06.2018 року встановлено, що на поверхнях наданих на дослідження металевих уламків, вилучених за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходились в пакеті № АБ 020040, виявлено сліди вибухової речовини - тротилу. Вибух, який стався за даною адресою виник внаслідок застосування вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення, а саме: ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення - для ураження людей і об`єктів.
З протоколу слідчого експеримента проведеного 22.05.2018 року та фото таблиці до нього вбачається, як підозрюваний ОСОБА_3 розповів та показав місце, де він знайшов бойову гранату промислового виготовлення з бойовим запалом, яку в подальшому поклав в кишеню своєї куртки та зберігав в ній, а потім, принісши 10 лютого 2018 року, близько 01 год. 30 хв., до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 , що розташований АДРЕСА_2 , дістав з кишені, привів її в дію та кинув в двір ОСОБА_5 , в результаті чого стався вибух.
Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а умисні дії, які полягали у підривання вибухового пристрою на території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив тяжкі злочини.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, соціально - психологічні риси, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітнтої дитини, а також дані досудової доповіді Березнегуватського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 14.12.2018 року.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочинів, суму заданих злочином збитків, яка відшкодована, його наслідки для оточуючих, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка не має претензій до обвинуваченого, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.263 КК України, строком 3 роки та строком на 4 роки, за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, визначивши остаточне покарання, з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 років позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.
При цьому, враховуючи викладене, суд приходе висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і на підставі положень ст..75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

По справі наявні процесуальні витрати, які понесені за проведення судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави на загальну суму 3718 гривень 00 копійок, які підтверджені письмовими доказами, зокрема:

-комплексної (молекулярно-генетичної, дактилоскопічної, вибухово-технічної) експертизи, вартістю 572,00 грн.;
-судової вибухово-технічної експертизи вартістю 572,00 грн.;
-комплексної судової вибухово-технічної експертизи вартістю 2574,00 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3( трьох) років позбавлення волі,

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 3718 ( три тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1