Справа № 461/4640/17
Провадження № 1-кс/461/198/19
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

04.01.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 06.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Слідчий слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від слідства та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання підтримали, з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник клопотання заперечили, з мотивів необгрунтованості та просили обрати більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Протоколом огляду грошових купюр від 29.11.2018 року, протоколом огляду місця події від 29.11.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2018 року, висновком експерта №3/1261 від 17.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.01.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.01.2019 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 03.01.2019 року, протоколом обшуку від 03.01.2019 року обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_5 підозра.

При цьому, враховую, також те, що згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що має місце в даній справі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватись від слідства та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні чи продовжити злочинну діяльність, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, зокрема матеріального становища підозрюваного, того, що він являється особою з обмеженими можливостями, вважаю за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 050, 00 гривень, оскільки розмір застави запропонований слідчим наведений без відповідного обгрунтування та врахування матеріального становища підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , у сумі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 050, 00 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_5 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

5)утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали 60 днів з моменту постановлення до 03 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1