Справа № 384/346/18
Провадження № 1-кп/386/104/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000083 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_1 разом зі своєю непрацездатною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, інших утриманців не маючого, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, закордонного паспорта не маючого, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) такого, що не має судимості, маючого у власності 2га. землі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення за таких обставин.

10 травня 2018 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , з метою відшукання металобрухту та з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення злочинним шляхом, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, прийшов на територію колишньої тваринницької ферми, яка розташована по АДРЕСА_1 , де в будівлі свинарника-маточника, який використовує ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та господаря, через помічений відчинений віконний отвір, шляхом вільного доступу, таємно проник в зазначене приміщення, з якого викрав пропіленовий мішок з металевими деталями до гноєтранспортера марки ТСН-3Б, а саме: дев`ять металевих скребків ТСН 00.755 вартістю 27 грн. 36 коп. за один скребок, загальною вартістю 246 грн. 24 коп.; дев`ять металевих болтів з гайками "М12Х70" (кріплення скребка) вартістю 6 грн. 88 коп. за один болт з гайкою, загальною вартістю 61 грн. 92 коп.; чотири скоби кріплення скребка ТСН 01.501 (великі) вартістю 21 грн. 40 коп. за одну, загальною вартістю 85 грн. 60 коп.; дев`ять скоб кріплення скребка ТСН 01.595 (малі) вартістю 6 грн. за одну, загальною вартістю 54 грн.; чотири основних планки ТСН 00.531 вартістю 12 грн. 88 коп. за одну, загальною вартістю 51 грн. 52 коп.; дві спецпланки ТСН 00496 (кріплення скребка) вартістю 12 грн. 88 коп. за одну, загальною вартістю 25 грн. 76 коп.; дві вісі ТСН 00.611 вартістю 12 грн. 88 коп. за одну, загальною вартістю 25 грн. 76 коп., а також гайковий ключ на 36 мм. вартістю 199 грн. 50 коп. та одне бокове бильце до металевого ліжка вартістю 47 грн. 50 коп., які виніс через віконний отвір, а всього - таємно викрав та обернув на свою користь майна ОСОБА_6 на загальну суму 797 грн. 80 коп., внаслідок чого заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що злочин вчинив, щоб здобути кошти для подальшого проживання за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, а саме: у травні 2018 року близько 11-12 години він знаходився на території тваринницької ферми, яка розташована приблизно на відстані 300 метрів від його домоволодіння за межами с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, де проходячи повз свиноферми він помітив віконний отвір у якому була відсутня віконна рама. Скориставшись тим, що поблизу нікого не було, проник у середину приміщення, де помітив мішок, в якому знаходились металеві деталі від транспортеру та бильце від ліжка. З метою викрадення металобрухту, виніс через віконний отвір мішок з бильцем та здав як металобрухт ОСОБА_7 , за що отримав приблизно 35 грн. Кошти витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у скоєному, просив покарати його за нормами Закону.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, позов відносно обвинуваченого та будь-яких інших претензій не заявляв, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням двох років іспитового строку.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, щодо речових доказів, документів, які характеризують особу обвинуваченого та досудовою доповіддю, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії за цією нормою, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою за №232 та довідкою про склад сім`ї №233, виданих 18.05.2018 року виконкомом Плосько-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, обвинувачений характеризується негативно, до сільської ради неодноразово надходили усні скарги від матері на його негативну поведінку, утриманців не має (а.с. 67, 68 т. 1).

Відповідно довідки Вільшанської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 17.05.2018 року №806, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 70 т. 1).

Згідно з вимогами УІЗ ГУНП та УІЗ ГУНП в Кіровоградській області, копією вироку Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2016 року та довідки Вільшанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 31.05.2018 року, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості (а.с. 71-74, 77, 78, 80 т. 1).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинив злочин, який відносяться до категорії тяжких злочинів; за місцем проживання характеризується негативно; тимчасово проживає разом з непрацездатною матір`ю; в силу ст. 89 КК України не має судимості; наявність обставини, яка пом`якшує покарання, до якої відноситься щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання; відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 надану Вільшанським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання ОСОБА_4 можливе лише за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене, дані про особу обвинуваченого, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: деталі до гноєтранспортера марки ТСН-3Б, а саме: дев`ять металевих скребків ТСН 00.755, дев`ять металевих болтів з гайками "М12Х70" (кріплення скребка), чотири скоби кріплення скребка ТСН 01.501 (великі), дев`ять скоб кріплення скребка ТСН 01.595 (малі), чотири основні планки ТСН 00.531, дві спецпланки ТСН 00496 (кріплення скребка), дві вісі ТСН 00.611; гайковий ключ на 36 мм. та одне бокове бильце до металевого ліжка, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1