пр. № 1-кс/759/5646/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000198 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000198 від 17.10.2018 року про накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «Н» блок «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 м2, шляхом накладення заборони на його відчуження, використання та розпорядження.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що Київською місцевою прокуратурою №8 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000198 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному провадженні встановлено, що приблизно 07.08.2018 року, о 18 год. 00 хв., службові особи ТОВ «ОФІС СЕРВІС ЛЮКС», перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Львівська, 23, корп.1, зловживаючи службовим становищем, з використанням підроблених документів, протиправно заволоділи майном Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» (далі ВНЗ «Україна»).

Так, з`ясовано, що відповідно до свідоцтва про право власності №21752426 від 16.05.2014 року ВНЗ «Україна» є власником об`єкту нерухомості будівлі літ. «Н», блок «А», загальною площею 3495 кв.м., за адресою: м.Київ, вул.Львівська, 23, корп.1, яке перебуває на балансі навчального закладу.

Разом із тим, встановлено, що 07.08.2018 року, будівлю корпусу №1 ВНЗ «Україна», що за адресою: м.Київ, вул.Львівська, 23, протиправно зайняли представники ТОВ «ОФІС СЕРВІС ЛЮКС» із залученням приблизно 30 співробітників охоронної фірми ТОВ «СБ «Оскар».

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на вказане вище нерухоме майно, на думку досудового розслідування є те, що вказане нерухоме майно є об`єктом та предметом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а тому, з метою збереження цього майна, необхідно накласти на нього арешт, оскільки незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню та внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, які не мають відношення до діяльності Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна», та перепродано третім особам, як законим набувачам чи настання інших тяжких наслідків.

Прокурор клопоче про арешт вказаного майна, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження та забезпечення збереження, як речового доказу, у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання прокурор підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вищевказану нежитлову будівлю, оскільки прокурором доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000198 від 17.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на на майно, а саме: на нежитлову будівлю літ. «Н» блок «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 м2, шляхом накладення заборони на його відчуження, використання та розпорядження.

Заборонити Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «Н» блок «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 м2, зокрема: заборонити здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «Н» блок «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 м2.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1