НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6841/18
Провадження № 1-кп/0182/191/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 16 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інвалідом не являється, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2018, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_3 разом зі своїм братом ОСОБА_7 , та вітчимом ОСОБА_5 , знаходилися за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали алкогольні напої.
Після того, як ОСОБА_7 і ОСОБА_5 пішли спати, ОСОБА_3 продовжив розпивати алкогольні напої і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 15.06.2018 близько о 13.10 годині, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , із хуліганських мотивів, взяв у коридорі зазначеного будинку дерев`яну швабру, з якою прослідував до спальної кімнати, де на підлозі спав ОСОБА_5 . Діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, держак швабри, який тримав обома руками ввів не менше семи разів в анальний отвір, лежачого на підлозі на животі ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому, згідно висновку судово- медичної експертизи №372 від 23.07.2018р. тілесні ушкодження у вигляді: травматичного розриву товстого кишечника, калового перитоніту, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав повністю і пояснив, що ОСОБА_5 його вітчим і між ними були нормальні добрі стосунки. Протягом місяця він зловживав алкогольними напоями через розірвання стосунків зі своєю дівчиною. Так, 15.06.2018р. він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і пив разом з братом ОСОБА_8 та вітчимом. Ніяких конфліктів між ними не було. Але, коли вітчим пішов спати, він взяв швабру, в будинку і держак засунув в анальний отвір потерпілого, який спав на животі і був вдягнутий лише в шорти. Робив для того аби посміятися і робив це приблизно 7 разів. Чому припинив свої дії не пам`ятає, що відбувалося далі також не знає. Він не чув коли приїхали швидка допомога і що відбувалося, бо після зазначених подій ліг спати і розбудили його співробітники поліції. Пояснити причину свої дій він не може, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. просив по можливості призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Позовні вимоги прокурора визнав і має намір допомагати потерпілому в подальшому як матеріально так і іншим чином.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що він з 2010 року проживав однією сім`єю з обвинуваченим, був цивільним чоловіком його матері і виховував його і брата. Ніяких конфліктів між ними ніколи не було, вони проживали спільною родиною і навіть спільно вживали алкоголь. Так, 15.06.2018р. він повернувся з роботи і купив 1 л самогону, який спільно з обвинуваченим і його братом розпили. Оскільки він був стомлений, то пішов відпочивати у спальну кімнату. Що відбувалося він не пам`ятає. Прийшов до тями лише в лікарні, де йому розповіли про те, що його фактично зґвалтували у зв`язку з чим робили кілька операцій зокрема у шлунку. Фактично він залишився інвалідом, розірвав стосунки з цивільною дружиною, яка просила вибачення за дії сина, але цивільний позов поки не заявляє, проте просив призначити найсуворіше покарання обвинуваченому у вигляді позбавленням волі.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , які є близькими родичами обвинуваченого у розумінні ст. 3 КПК України відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовилися надавати свідчення в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду і допустимість і законність яких сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Так, повідомлення про спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 зареєстровано лише 16.06.2018 р. о 09 год 44 хвил. після того, як останній був доставлений до хірургічного відділення КЗ Нікопольська міська лікарня №1 ( а.п.3-6). За згодою власниці домоволодіння і матері обвинуваченого ОСОБА_9 16.06.2018р. в період часу з 14.00 до 15.10 год. було проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , яке було місцем вчинення злочину і під час якого було виявлено та вилучено дерев`яну швабру з і слідами РБК і іншими слідами, шорти жіночі червоного кольору з плямами РБК та коричневими плямами, три ганчірки червоного кольору з плямами РБК, фрагмент тканини з матрацу з плямами РБК, які визнані речовими доказами і на які було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді від 19.06.2018р. ( а.п.24,25). Згідно висновку судово-медичної експертизи №372 від 23.07.2018 року у потерпілого гр. ОСОБА_5 , виявлене тілесне ушкодження у вигляді - травматичного розриву товстого кишечника, калового перитоніту яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилося від введення тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхнею в анальний отвір. Давність спричинення тілесного ушкодження може відповідати строку, вказаному обстежуваним. Потерпілий після спричинення йому тілесного ушкодження міг здійснювати деякий невизначений час самостійні рухи, які саме визначити немає можливості. В зв`язку з відсутністю токсикологічного дослідження крові на алкоголь у наданих медичних документах (медична карта стаціонарного хворого № 836 КЗ «НМЛ № 1»), встановити чи перебував потерпілий у стані алкогольного сп`яніння немає можливості. (а.п.57-58). Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №683/Н кров гр. ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0 ( а.п.85-86). Згідно висновку експерта №684/Н кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0 ( а.п.94,95). Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №685/Н від 03.08.2018 року на марлевих тампонах зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_3 (об. №1,2) знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. При серологічному дослідженні в змивах -об №№1,2 виявлені антигени А і Н. Кров у змивах (об. №№1,2)може походити від особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, або кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб з будь-яким сполученням антигенів А і Н. Результат серологічного дослідження крові в об. №№1,2, з урахуванням групових характеристик крові потерпілого і підозрюваного не виключає можливість походження її як від потерпілого ОСОБА_5 так і від підозрюваного ОСОБА_3 оскільки виявлені антигени А і Н (а.п. 75-77).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №763 від 09.08.2018 року, на торцевій поверхні ручки швабри (об`єкт №6), вилученої під час обшуку за місцем події злочину, встановлено наявність крові з домішкою поту та виявлений білок людини. Також в цьому об`єкті виявлені у великій кількості елементи калу. Статева належність крові в об`єкті №6 не встановлена, через відсутність в цитологічних препаратах формених елементів крові. При встановленні групової належності крові в об`єкті №6 виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0. На поверхні клинка від ножа (об`єкт №1) та на всій іншій поверхні швабри (об`єкти №№2-5; 7-8) наявність крові не встановлено. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини в цитологічних препаратах з об`єктів №№1-8 не виявлені. Отриманий результат дослідження не виключає походження крові та поту, виявлених на торцевій поверхні ручки швабри (об`єкт №6), як від особи (осіб) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н, так і при змішуванні крові та поту від осіб з різною груповою приналежністю за ізосерологічною системою АВО. При цьому не виключається домішок крові та (або) поту в даному об`єкті від потерпілого, ОСОБА_5 та (або) підозрюваного ОСОБА_3 , так як при серологічному дослідженні об`єкту виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, які властиві їх крові (а.п. 100-104).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №686/Н від 31.07.2018 року в сліді на фрагменті тканини з матрацу (об`єкт №1), вилученому з місця події, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в сліді на фрагменті тканини (об`єкт №1) виявлені антигени А і Н. Одержані результати серологічного дослідження крові в сліді на фрагменті тканини (об`єкт №1) не виключають можливості походження її як від однієї особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 так і від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або суміші крові від них, так як виявлені антигени А і Н являються групо специфічними для їх крові (а.п. 109-111).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №687/Н від 17.08.2018 року на доставлених для дослідження двох фрагментах тканини (об`єкти №№1-16) встановлена наявність крові людини. На фрагменті тканини, в об`єктах №№17- 28, наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні в слідах крові на двох фрагментах тканини (об`єкти №№1-16) виявлений антиген А, який є основним групо специфічним антигеном групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Враховуючи групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , а також результати серологічного дослідження слідів крові об`єктів №№1-16, походження їх не виключається як від самого потерпілого ОСОБА_5 так і від підозрюваного ОСОБА_3 , груповій характеристиці крові яких властивий антиген А. Крім того, в цих слідах можливе змішування крові потерпілого ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_3 (а.п.121-123).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №688/Н від 17.08.2018 року на доставлених для дослідження майці (об`єкти №№1-5), шортах (об`єкти №№6-11) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в слідах крові на майці (об`єкти №№1-5), шортах (об`єкти №№6-11) виявлений антиген А, який є основним групо специфічним антигеном групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Враховуючи групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , а також результати серологічного дослідження слідів крові на майці (об`єкти №№1-5), шортах (об`єкти №№6-11), походження їх не виключається як від самого потерпілого ОСОБА_5 так і від підозрюваного ОСОБА_3 , груповій характеристиці крові яких властивий антиген А. Крім того, в цих слідах можливе змішування крові потерпілого ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_3 (а.п.132-134)

Під час досудового розслідування, ОСОБА_3 21.06.2018р. за участю захисника відтворив обставини вчиненого ним злочину на місці його вчинення (а.п.155-158), які не спростовував під час судового розгляду. Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи ( додатковий №2) №438 від 16.08.2018 року експерт прийшов до висновку, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_5 , не суперечить механізму, вказаному підозрюваним ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту від 21.06.2018р. (а.п.162-163).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №142 від 09.08.2018 року, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, іспитований міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Іспитованому властиві такі індивідуально-психологічні властивості, як невисокий рівень розумового розвитку, незрілість мотивації, егоцентричність, активність і товариськість з поверховістю соціальних контактів, збудливість з легким виникненням дратівливих і запальних реакцій, вузьке коло інтересів. У іспитованого немає підвищеної схильності до фантазування. Іспитований у досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував. Таким чином. незважаючи на те, що він перебував на обліку у психіатра у зв`язку з розумовою відсталістю і проходив навчання у спеціалізованій школі, він є осудною особою, якана момент вчинення інкримінованого злочину не перебувала у стані афекту.

Оцінюючи докази у їх сукупності, з точки зору допустимості і належності, суд вважає, що вони є достатніми для встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином. До того, ж, злочин вчинено ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною. яка обтяжує вину, а також з застосування насилля, яке було небезпечним в момент заподіяння, стосовно його близького родича вітчима, з яким у нього не було конфліктів і мотивом вчинення злочину стало бажання розваг і веселощів, тобто без відповідної на те причини і мотивації. Суд враховує ту обставину, що під час досудового розслідування обвинувачений, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, давав правдиві покази, як і в судовому засіданні, тобто не намагався ухилитися від відповідальності за вчинений злочин, що є обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_3 . Суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , який просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання у вигляді позбавленням волі. Приймаючи до уваги, що покарання має бути достатнім для перевиховання обвинуваченого і для запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, вважаю, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченого в даному випадку буде покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не заявлений.

Цивільний позов щодо відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 , заявлений прокурором в інтересах КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлений причинний зв`язок між діями ОСОБА_3 та їх наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, провину його доведено, суму витрат на лікування потерпілого сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись 369-371, 374 КПК України, 1166 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

Строк покарання рахувати відповідно до протоколу затримання з 16 червня 2018 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою - до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь КЗ «Нікопольська міська лікарня №1 ДОР» 4082 ( чотири тисячі вісімдесят дві) гривні 70 (сімдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 19.06.2018р. ( а.п.24,25).

Речові докази: дерев`яна швабра, обмотана липкою стрічкою, клинок ножа, шорти, що знаходиться в спец пакеті №0021986, чоловічі труси, що знаходиться в спец пакеті №0021272, жіночі шорти, що знаходиться в спец пакеті №4463146, фрагмент тканини матрацу, фрагмент тканини, що знаходиться в спец пакеті №0021998, фрагмент тканини, що знаходиться в спец пакеті №0021985, фрагмент тканини, що знаходиться в спец пакеті №0021997, залишки змивів об. №1-8 та витяжка з об.№6 на ниточках марлі, контрольний зразок марлевої серветки, зразок крові ОСОБА_5 , осад з об.1,2 на фрагментах марлі, нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_3 , залишки змивів з обох рук ОСОБА_3 , футболку, що знаходиться в спец пакеті №4409296, шорти, що знаходиться в спец пакеті №4409297, які зберігаються в камері схову речових доказів Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Мобільний телефон «Самсунг» з сім картою «Водафон» та сім картою «Лайфселл» який знаходиться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1