Справа № 349/83/19
Провадження № 1-кп/349/46/19
В И Р О К
іменем України
04 квітня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 та за №0000014 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубівці Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, судимого вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.389 КК України, ч.1 ст.162 КК України

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_4

встановив:

ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього виду покарання, незаконно проник до житла особи за таких встановлених судом обставин.

Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

31 жовтня 2018 року, після набрання вироком законної сили, судом разом із розпорядженням про виконання судового рішення надіслано його копію до виконання у Рогатинський районний сектор філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області. Протягом листопада 2018 року ОСОБА_4 викликався в Рогатинський районний сектор Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області для постановлення його на облік та відбуття покарання, однак на виклики не з`являвся.

29 листопада 2018 року працівниками вказаної державної установи засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. Цього ж дня працівниками Рогатинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області було підготовлено та надіслано на ім`я сільського голови Колоколинської сільської ради направлення про скерування ОСОБА_4 для відбуття призначеного йому покарання у виді громадських робіт.

03 грудня 2018 року сільським головою Колоколинської сільської ради на підставі направлення з органу пробації було видано розпорядження №8 "Про прийняття на громадські роботи на території Колоколинської сільської ради ОСОБА_4 " відповідно до якого ОСОБА_4 визначено графік їх відбування, а саме з 03 грудня 2018 року щодня, з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., крім вихідних та святкових днів.

Протягом грудня 2018 року засуджений ОСОБА_4 повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт, однак відпрацював 20 годин, без поважних причин не виходив на роботу не відбув 60 годин громадських робіт.

Продовжуючи ухилятись від відбування громадських робіт, ОСОБА_4 в січні 2019 року із запланованих 44 годин громадських робіт не відпрацював жодної години. 12 грудня 2018 року, 18 грудня 2018 року, 26 грудня 2018 року, 01 лютого 2019 року із засудженим ОСОБА_4 було проведено профілактичні бесіди та його повторно попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт . Проте, ОСОБА_4 ухилявся від відбування покарання і до продовження відпрацювання громадських робіт не приступав.

Внаслідок таких дій, ОСОБА_4 за період з 03 грудня 2018 року по 15 лютого 2019 року із призначених йому судом 200 годин громадських робіт відпрацював 20 години, тобто ухилився від відбування цього виду покарання, відповідальність за що перебачена ч.2 ст.389 КК України.

Крім того, 22 грудня 2018 року біля 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою переночувати, знаючи про те, що у житловому будинку ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 ніхто не проживає, через вхідні двері, які не були зачинені на замок, незаконно проник до житлового будинку. Наступного дня біля 12 години залишив житловий будинок. У аналогічний спосіб ОСОБА_4 протиправно проникав у приміщення житлового будинку потерпіої ОСОБА_8 23,24,25 та 26 грудня 2018 року, де тимчасово незаконно проживав, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.389 КК України, ч.1 ст.162 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що вироком суду його було визнано винним за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що у випадку порушення порядку та умов відбування покарання буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Не відбував покарання, оскільки в грудні 2018 року певний період часу тимчасово проживав в с.Дубівці Галицього району Івано-Франківської області. У повній мірі не усвідомлював наслідків таких дій. Кілька днів протягом грудня 2018 року заходив переночувати до житлового будинку потерпілої ОСОБА_8 , оскільки знав, що в будинку ніхто не проживає, а власного житла в Рогатинському районі в нього немає. На даний час розуміє, що вчинив неправильно, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, ч.2 ст.389 КК України, оскільки він вчинив умисні дії які виразилися в незаконному проникненні до житла особи, ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього виду покарання; вина ОСОБА_4 у вчинених злочинах доведена повністю.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття, визнання вини обвинуваченим.

Обставинами, які обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину за ч.1 ст.162 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, яка надана представником уповноваженого органу з питань пробації про те, що ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра не числиться, перебуває на диспансерному обліку в нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, не працює, обставини кримінального провадження, з яких вбачається, що засуджений не відбув покарання у виді громадських робіт, незаконно проник до житла особи, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у межах санкцій, визначених ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, ч.2 ст.389 КК України у виді арешту.

За ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За змістом ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи в даному випадку з такого співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Невідбута частина покарання для засудженого ОСОБА_4 за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року становить 180 годин громадських робіт, що в перерахунку на арешт відповідає 22,5 дням арешту .

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. ст. 70, 71, 72 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таке остаточне покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Речові докази відсутні. Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані. Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Цивільний позов не було заявлено.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 КК України, ч. 2 ст.389 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року і за сукупністю вироків за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 20 (двадцять) днів.

Строк відбування покарання обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили і звернення його до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1