Справа № 1-330/11
Провадження № 1-в/712/169/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду Черкаської області з апеляційною скаргою на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011 по кримінальній справі № 1-330/11.

Постановою апеляційного суду Черкаської області кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України повернуто Соснівському районному суду м.Черкаси для вирішення питань зазначених у мотивувальній частині постанови та виконання вимог, передбачених ст.ст. 351, 354 КПК України (в ред. 1960).

11.10.2018 ОСОБА_5 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду (в порядку ст. 353 КПК України (1960). Клопотання мотивує тим, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011 його визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 368 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 12750 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих і адміністративно господарських функцій терміном на 2 роки. 24.11.2011 ним було подано апеляційну скаргу на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси без пропущення терміну на апеляційне оскарження рішення суду, від якої 31.10.2011 відмовився подавши заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду. Вважає, що пропустив строк по поважній причині, через тиск на нього працівників правоохороних органів та у зв`язку з оскарженням рішень, щодо їх неправомірної поведінки, а також рішень щодо визнання за ним права власності на майно в різних судових інстанціях. Також додав, що він очікував рішення щодо позбавлення статусу судді ОСОБА_7 , який втручався та мав вплив на інших судддів, у зв`язку з розглядом даної справи, тому просить суд відновити строки на апеляційне оскарження вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник клопотання про відновлення строків на апеляційне оскарження підтримали та просили поновити строки на оскарження.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 вироку Соснівського районного суду м. Черкаси пропущено не з поважних причин.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 353 ч.3 КПК України (1960) передбачено, що питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.

Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 353 КПК України (в редакції 1960) у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012 ).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі « Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі « Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 12750 грн. з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих і адміністративно господарських функцій терміном 2 роки, про що свідчить вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011.

27.10.2011 ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011.

ОСОБА_5 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, однак добровільно відмовився та просив апеляційну скаргу залишити без розгляду і повернути, що підтверджено заявою від 31.10.2011.

Твердження ОСОБА_5 та його захисника про те, що апеляційну скаргу він просив залишити без розгляду та повернути під тиском працівників міліції та суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджено доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був звільнений з під варти з залу суду відповідно до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси, одже з 2011 по 30.08.2018 (день подачі заяви про розгляд апеляційної скарги) і у ОСОБА_5 була можливість звернутися за захистом своїх прав особисто, або звернутися за допомогою до захисника, однак таким правом він не скористався. Обгрунтування ОСОБА_5 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що він оскаржував рішення вчиненння неправомірних дій працівників правоохороних органів та суду, суд також не може прийняти до уваги, оскільки оскарження інших рішень також не позбавляли його права оскаржувати вирок суду від 12.10.2011 в апеляційному порядку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не були порушені, оскільки він мав можливість раніше звернутися до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, однак цим правом не скористався, тому суд вважає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до ч.4 ст.353 КПК України, відмовивши у відновленні строку на апеляційне оскарження, суд визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.347,349,353 (в редакції 1960) КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011 - відмовити.

Визнати такою, що не підлягає розгляду, апеляція ОСОБА_5 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2011 по кримінальній справі № 1-330/11

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1