Справа № 504/1370/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" жовтня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Доброслав кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Буцинівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом навідника ПКМ 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,

встановив:
Судовим розглядом встановлено, що 19.01.2012 громадянин ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний для проходження військової служби за контрактом. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.01.2012 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта зазначеної військової частини. В цей же день ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗС України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2012 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника ПКМ 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону зазначеної військової частини та поставлений на всі види забезпечення. Згідно положень ч. 1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини. Відтак, з 19.01.2012 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби. Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника ПКМ 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, з метою ухилитися від обов`язків військової служби, о 10 год. 00 хв. 25.11.2014 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 13 год. 00 хв. 22.03.2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
О 13 год. 00 хв. 22.03.2018 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе та вчинений ним злочин.
Правова кваліфікація вчиненого злочину ч. 1 ст. 408 КК України, а саме - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.1 ст.408 КК України винним себе визнав повністю не оспорюючи докази здобуті органами досудового розслідування, у вчиненому розкаявся.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби.
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу його особисте ставлення до скоєного злочину, те що він добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, є учасником Антитерористичної операції.
Згідно ст. 12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.408 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 470 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7990 гривень 00 копійок
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання із застосуваннямст.69КК України у виді штрафу у розмірі 470 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7990(сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1