Дата документу 15.03.2019 Справа № 554/2158/19
Провадження № 1-кс/554/4061/2019
УХВАЛА
Іменем України

15 березня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді оперуповноваженого СКП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області, одружений на утриманні має неповнолітню дитину 2011 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилалася на те, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0000170 від 06.03.2019 за ч.3 ст.368 КК України.
Встановлено, що наприкінці листопада 2018 року, точну дату на даний час слідством не встановлено, старший оперуповноважений СКП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та оперуповноважений СКП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , діючи на підставі доручення слідчого в межах кримінального провадження №0000619 від 06.10.2018, направленого на встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_8 , перебуваючи в Державній установі Дніпровській установі виконання покарань (№4), під час зустрічі із затриманим ОСОБА_8 , повідомили про його нібито причетність до обставин вчинення крадіжки майна з приміщення «Укртелеком» в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, в межах досудового розслідування якого було виявлено сліди пальців рук останнього та повідомили про необхідність співпраці зі співробітниками правоохоронних органів, після звільнення з місця тимчасового ув`язнення.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , будучи службовими особами правоохоронного органу, під час зустрічі 05.03.2019 у м. Кобеляки Полтавської області, поблизу приміщення «Укрпошти» висунули ОСОБА_8 протиправну вимогу стосовно необхідності передачі їм неправомірної вигоди в розмірі 10 000 грн. за невжиття ними заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину, а також подальших заходів щодо його доставки до органу досудового розслідування, з метою вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності.
14.03.2019 приблизно о 15:00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , під час зустрічі з ОСОБА_8 , на ділянці місцевості по автодорозі, в АДРЕСА_3 одержали від нього заздалегідь обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн., після чого були затримані співробітниками правоохоронних органів.
14.03.2019 о 15 год 07 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді, оскільки безпосередньо після вчинення злочину очевидці та сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
15.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, заставу обрати в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрюваний та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою , а саме домашній арешт. А у випадку якщо суд дійде висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, то обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожитковим мінімумів для працездатних осіб, який є помірним для підозрюваного.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, що 14.03.2019 о 15 год 07 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді, оскільки безпосередньо після вчинення злочину очевидці та сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
15.03.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні доведено:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом обшуку ділянки місцевості по автодорозі, в АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку приміщення Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту ОСОБА_10 ; протоколом огляду, помітки та вручення грошових купюр; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом прийняття заяви про вчинення злочину ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваної на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання; особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.
Слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу враховуючи обставини справи та данні про особу підозрюваного.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Частинами 4,5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, окрім інших і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 372, 376 КПК України , -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 14 березня 2019 року 15 год. 07 хв.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 12 травня 2019 року о 15 год. 07 хв.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у межах 50 (п`ятдесят ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96050 грн. (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: р/р 5950 в ДКСУ м.Київ, код ЗКПО - 26304855, МФО -820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава за ОСОБА_5 , № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент в продовж дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Полтава, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю Октябрського районного суду м. Полтави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.03.2019 року о 13.20 год.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1