КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційної скарги в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 жовтня 2018 року апеляційну скаргу директора ТОВ «ТД САНЛАЙТ» ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року,

за участі: адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 та накладено арешт на речові докази, а саме на грошові кошти ТОВ "ТД САНЛАЙТ" на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «ГІФЛАЙН» на рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в банківській установі ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (305749), яка зареєстрована за адресою: м. Київ вул. Мечникова, буд. 3.
Приймаючи рішення, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «ТД САНЛАЙТ» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року.

Щодо строку апеляційного оскарження, зазначає, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на грошові кошти, представник ТОВ «ТД САНЛАЙТ» до суду не викликався, копію оскаржуваної ухвали на адресу товариств направлено не було, копію ухвали було отримано представником товариства безпосередньо в суді 04 вересня 2018 року, про що є відмітка в матеріалах справи.

Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена із грубим порушенням кримінального процесуального кодексу України.

Зазначає, що внаслідок істотного порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального закону, ТОВ «ТД САНЛАЙТ» було позбавлене права брати участь у розгляді клопотання слідчого про арешт майна, а ч. 2 ст. 172 КПК України було застосовано незаконно, оскільки зі змісту ухвали не вбачається конкретної суми грошових коштів, що підлягають арешту в якості заходу забезпечення кримінального провадження.

Посилається на те, що ні у клопотанні прокурора про арешт майна, ні в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не міститься ніякого обґрунтування щодо необхідності арешту саме цього майна,

Також, на думку автора апеляційної скарги, клопотання органу досудового розслідування та ухвала слідчого судді ухвала складені з порушенням норм чинного КПК України, оскільки не доведено причетність ТОВ «ТД САНЛАЙТ» до фактів, за якими порушене кримінальне провадження. Крім того, слідчий суддя не мав права накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. ,

Разом з тим, директор товариства додає, що ТОВ «ТД САНЛАЙТ» є цілком реальним підприємством з існуючою матеріальною базою, працівниками, зобов`язаннями перед своїми контрагентами тощо.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки директором ТОВ «ТД САНЛАЙТ» ОСОБА_5 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а щодо іншого товариства, на грошові кошти якого накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на грошові кошти останнього колегією суддів не вирішується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 03 березня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000063, за фактом фіктивного підприємства, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2017-2018 років невстановлена група осіб, шляхом незаконного використання реквізитів підприємства з ознаками фіктивності, серед яких: ТОВ «Гіфлайн» код ЄДРПОУ 41744026, ТОВ «ПАРУС-15» , ТОВ «ФЛОРІН-ТОРН» , ТОВ «ПРОМ-ЕКСПЕРТ» , ТОВ «ПРИКС-С» КОД , ТОВ «СОЛТИНГ» , ТОВ «СИЛОН-ТРЕЙД» , ТОВ «БЕНЧ» , ТОВ «АЛВІ-ТРЕЙД 15» , ТОВ «БК`РАЙТЕКС» , ТОВ «ОУК-26» , ФОП ОСОБА_8 код НОМЕР_4 , ТОВ «ТД САНЛАЙТ» , ТОВ «ТОРГОВА ЛІГА СОНЯШНИК» , ТОВ «АГРО АС» та інші, сприяли в ухиленні від сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, мінімізації податкових зобов`язань та незаконного формування податкового кредиту з ПДВ, проведенні фінансових операцій з легалізації грошових коштів та переведення безготівкових грошових коштів у готівку.

15 серпня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме на грошові кошти ТОВ «ТД САНЛАЙТ» на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «ГІФЛАЙН» на рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в банківській установі ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (305749), яка зареєстрована за адресою: м. Київ вул. Мечникова, буд. 3.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зазначене клопотання було задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000063, в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку ТОВ «ТД САНЛАЙТ» № НОМЕР_1 , відкритому в банківській установі ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», слідчий суддя дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання прокурора, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаному рахунку ТОВ «ТД САНЛАЙТ», оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого ОСОБА_10 від 09 серпня 2018 року визнані речовим доказом (а.п. 17-21).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищевказані грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТД САНЛАЙТ», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що посадові особи ТОВ «ТД САНЛАЙТ»не є ані підозрюваними, не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених частиною п. 1 ч. 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання автора апеляційної скарги на те, що клопотання органу досудового розслідування та ухвала слідчого судді ухвала складені з порушенням норм чинного КПК України, оскільки не доведено причетність ТОВ «ТД САНЛАЙТ» до фактів, за якими порушене кримінальне провадження, є непереконливими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі директор ТОВ «ТД САНЛАЙТ», також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони є не обґрунтованими і не підтверджуються матеріалами провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга директора ТОВ «ТД САНЛАЙТ» навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року, в частині задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 та накладення арешту на речові докази, а саме на грошові кошти ТОВ "ТД САНЛАЙТ" код ЄДРРПОУ 39288437, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в банківській установі ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (305749), яка зареєстрована за адресою: м. Київ вул. Мечникова, буд. 3, - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «ТД САНЛАЙТ» ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/475/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1