Справа № 635/539/15-к
Провадження № 1-кп/635/558/2019
УХВАЛА

19 лютого 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває дане кримінальне провадження.
19 лютого 2018 року від законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 до канцелярії суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації. В обґрунтування клопотання ОСОБА_8 вказала на тривалість застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою відносно її сина у даній справі, а саме, близько 5 років, а також, безпідставність тверджень сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частиною першою статті 177 КПК України. Також, законний представник, вказуючи на обґрунтованість своїх вимог, посилалась на надані нею 31.10.2018 документи, а саме: копія характеристики ОСОБА_6 від 26.09.2018, видана депутатом Котлярівської сільської ради Харківської області; копія характеристики виданої 17.08.2018, виданої адміністрації СК «ХЕПУ»; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 29.01.1997; копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 ; копія відомостей з Котлярівської сільської ради Харківської області від 07.09.2017 №600 про склад сім`ї ОСОБА_8 ; копія інформації ДУ «Харківська установа виконання покарання (№27)» від 09.02.2018 №12/17/7/18/Ш-8/Бр про стан здоров`я ОСОБА_6 ; копія відомостей з Прокуратури Харківської області від 03.12.2015 №16-61-15 щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ; копії дипломів та сертифікатів про нагородження ОСОБА_6 у турнірах та чемпіонатах.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання законного представника про зміну запобіжного заходу та просили колегію суддів змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем його реєстрації.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання законного представника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, вказавши, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частиною першою статті 177 КПК України, їх вагомість не зменшилась, а разом з тим наявні підстави, що свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосувавши до особи більш м`який запобіжний захід, на які вказують наступні обставини: дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності; тяжкість покарання, яка передбачена санкцією частини другої статі 115 КК України, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується; вагомість наявних доказів. Разом з тим, прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Колегія суддів, вислухавши думки учасників судового засідання з приводу доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а також заміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт за місцем реєстрації, прийшла до наступних висновків.

Вимогами частини третьої статті 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Так, досліджуючи питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 днів. В подальшому обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід було продовжено на підставі ухвал судів, і в останнє згідно з ухвалою колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2018 року застосування обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2019 року. Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 24 лютого 2019 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приймає до уваги розумність сукупної тривалості перебування обвинуваченого під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку у даному кримінальному провадженню, який складає більше чотирьох років чотирьох місяців, а також враховує особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та реєстрації, міцність соціальних зв`язків, відсутність у обвинуваченого судимостей, задовільна характеристика за місцем мешкання, вчинення інкримінованих йому злочинів неповнолітнім, що впливає на розмір можливого призначення покарання. Однак, з огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що на сьогоднішній день перестав існувати ризик, визначений пунктом 3 частин першої статті 177 КПК України (вплив на свідків та потерпілих), адже свідки у справі допитані. Між тим, зменшили свою вагомість ризики, передбачені пунктами 1, 5 частин першої статті 177 КПК України (можливість переховування від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення), які були підставою для обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу вимог частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим, враховуючи виконаний допит свідків, тривалість розгляду справи та тримання обвинуваченого під вартою, прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід на сьогоднішній день не зможе запобігти виникненню ризиків, ризики, передбачених пунктами 1, 5 частин першої статті 177 КПК України.
У відповідності до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відтак, тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою значно зменшують ризик переховування обвинуваченого від суду, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає наявною можливість переховування обвинуваченого від суду, а тому, є підстави для застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та повністю виключає ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки виключає можливість обвинуваченого залишати житло цілодобово, а також, те, що більша частина свідків вже була допитана в суді. Стосовно ж ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, то колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, направлений саме на запобігання такого ризику.
Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.
Доводи прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , не спростовують висновків суду про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись статтями 177, 181, 194, 331, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_6 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 19 квітня 2019 року включно.

Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Попередити ОСОБА_6 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Доручити Харківському ВП ГУНП в Харківській області негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_6 за місцем його проживання та передати копію ухвали для виконання відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Харківському ВП ГУНП в Харківській області негайно поставити ОСОБА_6 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю, під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та законному представнику обвинуваченого.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2019 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3