ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/70/17
провадження № 1-кп/753/260/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міасс Челябінської області Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, працюючого ВБФ «Соціальне партнерство» директором, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_7 22 серпня 2015 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, перебував у квартирі АДРЕСА_2 по місцю спільного проживання з ОСОБА_6 .
Під час перебування за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 зайшов до ванної кімнати, де знаходилась ОСОБА_6 , де між останніми виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо припускаючи їх наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, наніс удар головою в область лобової частини голови потерпілої, чим заподіяв останній легких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, гематоми правої надбрівної ділянки, які спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненому злочині не визнав повністю, цивільний позов потерпілої не визнав. В судовому засіданні показав, що з ОСОБА_7 вони колишні чоловік і дружина. В день, коли сталась подія о пів на восьму вечора він повернувся додому, та ліг дивитись телевізор. В цей час у ванні працювала пральна машина. Десь о 20.00 годині в квартиру прийшла ОСОБА_8 , відкрила двері своїм ключем. ОСОБА_6 не говорила з обвинуваченим, вона мовчки пішла до ванної кімнати. ОСОБА_7 запитав, де вона з дитиною буде ночувати вдома чи у мами, на що вона відповіла, що у мами. Після цього, ОСОБА_7 пішов на загальний балкон палити, повернувся через хвилин 15. Потерпіла ОСОБА_6 пройшла повз ОСОБА_7 і пішла. ОСОБА_7 пішов в зал далі дивитись телевізора потім заснув. Прокинувся ОСОБА_7 від чоловічих голосів, він побачив двох поліцейських. За поліцейським стояла ОСОБА_6 , вона нормально виглядала, розмовляла. Один з поліцейських, не представившись, почав говорити ОСОБА_7 , що він собі дозволяє. ОСОБА_6 сама впустила працівників поліції до квартири. ОСОБА_7 одягнувся і спустився вниз. Один з працівників поліції посадив його в автомобіль, де він написав пояснення. ОСОБА_7 бачив, що біля дому стояла швидка допомога. Після, ОСОБА_7 повернувся додому, йому сказали, що його викличуть. Крім того, обвинувачений вказав, що пояснення, які він надавав, на даний момент відсутні, де вони знаходяться невідомо. В подальшому ОСОБА_7 зателефонував дільничний, сказав, що треба зустрітись, оскільки є заява від ОСОБА_6 про побиття, і що остання в лікарні. ОСОБА_7 вказав, що у них виникали побутові конфлікти під час сімейного життя, насилля ніколи не було. Тілесних ушкоджень він не наносив ОСОБА_6 , можливо вона впала сама. Крім того, ОСОБА_7 в ден, коли ніби сталась подія, був тверезий.
Не дивлячись на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_7 його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена в судовому засіданні і підтверджується такими доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що на момент коли сталась подія, вони вже були розлучені, потерпіла проживала разом з обвинуваченим в одній квартирі, періодично жила у своєї матері на АДРЕСА_3 . У них виникали постійні скандали. В день, коли сталась подія 22.08.2015 року, ОСОБА_6 прийшла до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , так як забула свої речі у ванній кімнаті. Вона відкрила двері своїм ключем, зайшла до приміщення квартири, до ванної кімнати, і після цього у неї з чоловіком ОСОБА_7 почався конфлікт, в ході якого останній вдарив її в обличчя. Після цього, ОСОБА_6 нічого не пам`ятає, коли відкрила очі, нікого в квартирі не було. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 , вказала, що ОСОБА_7 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чути характерний запах алкоголю. ОСОБА_6 спустилась до консьєржа, яка викликала швидку і поліцію, після цього її одразу забрала швидка допомога, в лікарні вона перебувала біля 10 днів. У ОСОБА_6 був струс головного мозку. Конфлікти між ними були неодноразово, ОСОБА_6 зверталась в поліцію, але тоді справа була закрита. До нею в лікарню приходив ОСОБА_7 з метою отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон. З ним разом був якийсь чоловік.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала цивільний позов і просила задовольнити також просила стягнути з ОСОБА_7 гроші за надання правової допомоги.
Показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що працюємо консьєржем в будинку АДРЕСА_4 . 22.08.2015 року вона перебувала на зміні, коли до неї підійшла ОСОБА_6 та знепритомніла. Коли прийшла до тями, її нудило, ОСОБА_6 повідомила, що її побив чоловік, коли вона прийшла забирати речі. У неї почало напухати під очима, була шишка на голові з правого боку. Вони викликали поліцію та швидку, яка забрала ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_7 забрали працівники поліції.
Показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 . В день, коли сталась подія вона спускалась на прогулянку з собакою і побачила потерпілу ОСОБА_6 у консьєржа, вона плакала. ОСОБА_10 запитала у ОСОБА_6 , що сталось, на що вона відмахнулась рукою. У неї на лобі був набряк. На вулиці стояли працівник поліції і приїхала швидка. На наступний день ОСОБА_10 дізналась, що ОСОБА_6 побив чоловік. Про конфлікти між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свідок не чула.
Показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що 22.08.2015 року її донька ОСОБА_6 прийшли разом з онуком до неї додому. Онук заснув, а ОСОБА_6 пішла додому на АДРЕСА_4 розвісити білизну. Після 22.00 години, ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_6 і повідомила, що ОСОБА_7 вдарив її по голові і її госпіталізували. 2 тижні ОСОБА_6 перебувала в лікарні, була дуже слабка. Свідку ОСОБА_11 відомо зі слів онука, що ОСОБА_7 бив ОСОБА_6 . Крім того, під час сімейного життя ОСОБА_7 дозволяв собі некоректно висловлюватись в сторону ОСОБА_6 . Обвинувачений зловживав спиртними напоями, проявляв агресію.
Показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що під час патрулювання був отриманий виклик про побиття чоловіком дружини. Приїхавши на місце виклику патруль в складі ОСОБА_13 , та ще двох патрульних побачили жінку (потерпілу ОСОБА_6 ), яка погано себе почувала. Потерпіла повідомила, що її побив чоловік. Зайшовши до квартири чоловік ( ОСОБА_7 ) поводив себе агресивно. Потерпіла стверджувала, що її побив чоловік. ОСОБА_7 заперечував факти побиття ним дружини, говорив, що вона все придумала. Всі обставини знімались на нагрудну камеру, відео було передане в Дарницьке УП. На кухні був розламаний дитячий столик. Крім того, у ОСОБА_7 були наявні ознаки сп`яніння, але його не перевіряли.
Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що разом з ОСОБА_7 приходив 29.08.2015 року в лікарню до потерпілої. Тілесних ушкоджень на її обличчі він не бачив. Він їздив разом з ОСОБА_7 , оскільки останній хотів взяти дозвіл на виїзд дитини за кордон, але потерпіла відмовила. Розмова почалась в палаті, а потім вони вийшли. Після розмови, вони разом з ОСОБА_7 пішли до чергового лікаря, який повідомив, що він не проводить лікування потерпілої, але сказав, що незрозуміло чому вона знаходиться в лікарні. Крім того, свідок повідомив, що розмова потерпілої з ОСОБА_7 фіксувалась на відео.
Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доводиться також:
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 заявила, що 22.08.2015 року о 21 годині 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження.
Даними картки виїзду екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 22.08.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_6 поставлено попередній діагноз « струс головного мозку, гематома правої надбрівної дуги».
Даними висновку судово-медичної експерти № 1724/Е від 18.10.2016 року відповідно до якого, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 22.08.2015 року о 22.46 годині у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мала місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, гематоми правої надбрівної ділянки. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 22.08.2015 року.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 підтримав свій висновок в повному обсязі. Суду показав, що висновок був зроблений ним на підставі наданої йому медичної документації, та запитань які були поставлені слідчим у постанові слідчого. Потерпілій був поставлений діагноз - струс головного мозку, на підставі даних анамнезу, неврологічного статусу, регресу неврологічної динаміки. Гематома, яка була виявлена у ОСОБА_6 була зафіксована лікарями швидкої медичної допомоги. На момент надходження потерпілої на стаціонар у неї вже був струс головного мозку. Діагноз поставлений потерпілій та її тривале лікування було пов`язане з супутньою патологією. Вказаний висновок є точним, в ньому вказано місце прикладання травмуючої сили, надбрівна ділянка. Встановлення точного часу нанесення ушкодження потерпілій не входить в компетенцію експерта. Механізм травмуючої дії був вчинений тупим предметом, в даному випадку це може бути голова.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.10.2016 року, який був проведений за участю потерпілої ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Під час вказаного експерименту ОСОБА_6 демонструвала на статисту механізм нанесення їй тілесних ушкоджень, її колишнім чоловіком. Зауважень та клопотань в учасників слідчого експерименту не надходило.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_7 своїми умисними діями скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Доводи захисника та обвинуваченого, з приводу того, що потерпіла ОСОБА_6 обмовляє обвинуваченого ОСОБА_7 через наявність між ними неприязних відносин, конфліктів, суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що потерпілій було нанесено тілесне ушкодження, що підтверджується показами самої потерпілої ОСОБА_6 та висновком експерта № 1724/Е від 18.10.2016 року.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, його особу, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, а також враховуючи віктимну поведінку потерпілої ОСОБА_6 , що передувала скоєнню злочину, наявність конфліктів щодо виховання сина, вважає необхідним обрати йому покарання у виді громадських робіт, що на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що злочин вчинений ОСОБА_7 22.08.2018 року, тобто на день постановлення вироку згідно ст. 49 КК України минули строки притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В зв`язку з наведеним, на підставі ч.5 ст. 74 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 7084 грн. 00 коп., що складається з вартості лікування та медикаментів, втрати річного та квартального бонусу у сумі 26000 грн. 00 коп., моральної шкоди в сумі 30000 грн. 00 коп., а також витрат на професійну правову допомогу у сумі 106 300 грн. 00 коп. суд вважає, що він підлягає задоволенню частково, а саме в частині матеріальної шкоди на суму 5184, 00 гривень, оскільки вказана сума доведена документально. Що стосується моральної шкоди, то з урахуванням тривалості, глибини моральних та фізичних страждань потерпілої, виходячи з принципів співмірності, справедливості, розумності, виваженості та поведінки потерпілої, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в рахунок моральної шкоди 5000 грн.
Оскільки потерпілою ОСОБА_6 не надано належних розрахунків в частині стягнення шкоди у зв`язку з втратою річного та квартального бонусу, позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу у сумі 106 300 грн. 00 коп. суд задовольняє частково.
Відповідно до вимог ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, в тому числі, і з витрат на правову допомогу.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 119 КПК України, суд враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого несе потерпілий.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.
При визначенні обгрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори:
1)обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення;
2)вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі;
3)необхідність виїзду у відрядження;
4)важливість доручення для клієнта;
5)роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;
6)досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт;
7)особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення;
8)характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;
9)професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жоден з цих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв`язку щодо обставин кожного конкретного випадку.
Крім того, законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
З урахуванням вищенаведених вимог діючого законодавства, не зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_6 відповідно до наданих документів, сплатила за правову допомогу послуги адвоката 106 300 грн. 00 коп., суд вважає розмір цих витрат завищеним, а тому зменшує його до 40000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 200 (двухсот) годин громадських робіт.
На підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити в зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, матеріальну шкоду в розмірі 5184, 00 (п`ять тисяч сто вісімдесят чотири) гривні та 40000,00 (сорок тисяч) гривень, що складають витрати на правову допомогу.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: