Ухвала
04 березня 2019 року

м. Київ
справа № 159/2244/17

провадження № 51-985ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПКУкраїни);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПКУкраїни);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що за положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано, оскільки у поданій скарзі не наведено обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 91, 94, 284, 370, 412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Поряд з цим, у поданій касаційній скарзі захисник фактично наводить доводи щодо незгоди з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури, ОСОБА_4 не зазначено конкретних порушень закону, які, на її думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами), та які саме доводи залишились поза увагою цього суду, а тому й немає обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції.
Також захиснику слід урахувати й правила ст. 284 КПК України, оскільки остання просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, в той час не вказує на підстави для закриття кримінального провадження, які передбачені вказаною статтею.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3