Справа № 461/1238/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/173/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2019 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області про закриття кримінального провадження,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 20 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року за ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду прийшов до переконання, що орган досудового розслідування перевірив усі доводи ОСОБА_7 та його захисника, провів можливі слідчі дії, здобув певні докази і дав їм оцінку, а за результатами досудового розслідування прийняв рішення про необхідність закриття кримінального провадження, яке, на думку слідчого судді, відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідчими у ході досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів до перевірки доводів ОСОБА_7 щодо застосування до нього у ході затримання незаконних методів впливу з боку працівників правоохоронних органів, не встановлено вичерпний перелік осіб, які працювали у Личаківському РВ на час затримання у 2012 році ОСОБА_7 , а також працівників ІТТ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, якими 17.06.2012 року складено акт про виявлені тілесні ушкодження під час надходження до ізолятора та не допитано їх, не з`ясовано, чи мало місце інформування органів прокуратури про виявлені 17.06.2012 року тілесні ушкодження у ОСОБА_7 та чи проводилась відповідна перевірка за таким інформуванням і яким був її висновок.

Окрім цього, адвокат звертає увагу й на порушення права ОСОБА_7 на захист, що полягає у незабезпеченні участі його адвоката на слідчих та процесуальних діях у ході досудового розслідування під час допиту ОСОБА_7 .

Також, на переконання захисника, ОСОБА_7 позбавлено можливості реалізувати гарантовані Законом права у процесуальному статусі потерпілого, оскільки такого допитано в процесуальному статусі свідка, що не відповідає вимогам ч.2 ст.55 КПК України.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що 04 березня 2019 року йому було вручено копію оскаржуваної ухвали і цього ж дня він дізнався про результат прийнятого рішення.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, слідчого ОСОБА_9 , які вважають таку безпідставною, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_6 отримав лише 04 березня 2019 року та цього ж дня ознайомився зі змістом прийнятого рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи містяться передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Однак вказаних вимог слідчим суддею в повній мірі не було дотримано, відтак з висновком слідчого судді колегія суддів не може погодись з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається апелянт, слідчим, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України всебічно, повно і неупереджено не досліджено всі обставини кримінального провадження, в повній мірі не проведений обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, що призвело до передчасного висновку слідчого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом прокуратури Львівської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 29.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, зареєстрованого на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року.

Згідно з вказаною ухвалою ОСОБА_7 , який засуджений на підставі ч.1 ст.185, ч.1 ст.115, п.п.9, 13 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ч.2 ст.70 КК України до довічного позбавлення волі, вказує, що працівники Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області застосували стосовно нього недозволені методи слідства.

В ході досудового розслідування допитано ОСОБА_7 , який вказав, що 16 червня 2012 року, перебуваючи у приміщенні Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України, працівники міліції застосували щодо нього заходи фізичного примусу. Зокрема, вказує, що, перебуваючи в одному із кабінетів Личаківського РВ, працівники міліції, натягнувши йому на голову футболку, повалили на землю та почали наносити йому тілесні ушкодження.

Допитаний у ході досудового розслідування ОСОБА_10 , який у 2012 році перебував на посаді оперуповноваженого СКР Личаківського РВ, пояснив, що 16 червня 2012 року заступив на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи, та близько 09 год. ранку надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинено вбивство. Зважаючи на це, слідчо-оперативна група негайно виїхала на місце вчинення кримінального правопорушення. Під час здійснення всіх необхідних слідчих дій було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний громадянин ОСОБА_7 , якого було затримано та доставлено у приміщення Личаківського РВ, де з ним проводилися необхідні слідчі дії, та жодних протиправних стосовно ОСОБА_7 дій він не вчиняв.

Аналогічні за своїм змістом показання надав оперуповноважений ОСОБА_11 .

В ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом проведено службове розслідування щодо можливого перевищення влади або службових повноважень службовими особами Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, за результатами якого наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження.

Поряд з тим, під час проведення службового розслідування встановлено, що в акті про виявлення наявних тілесних ушкоджень в осіб, які доставляються в ІТТ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, від 17 червня 2012 року у громадянина ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження на лівому плечі, правій нозі та в цілому на обох руках подряпини. Жодних інших тілесних ушкоджень, які б вказували на сліди катування чи інші недозволені методи ведення слідства, відсутні.

На підставі наведених вище обставин, а також з урахуванням неможливості проведення допиту свідків ОСОБА_12 - оперуповноваженого, який здійснював конвоювання ОСОБА_7 , та працівника ІТТ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_13 , у зв`язку із перебуванням останніх за межами Львівської області, 20 грудня 2018 року постановою заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року за ч. 1 ст. 365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за наявності пояснень ОСОБА_7 щодо його побиття співробітниками міліції та наявності тілесних ушкоджень, що підтверджується актом про виявлення наявних тілесних ушкоджень в осіб, які доставляються в ІТТ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, від 17 червня 2012 року, слідчим у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000112 не було вжито вичерпних заходів щодо перевірки доводів ОСОБА_7 про застосування до нього у ході затримання незаконних методів впливу з боку працівників правоохоронних органів, зокрема не встановлено тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 17 червня 2012 року, залишено не дослідженим походження встановлених актом тілесних ушкоджень в останнього,обставин часу, механізму та джерела їх отримання.

Окрім цього, слідчим у ході досудового розслідування не було, зокрема, допитано працівників ІТТ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, якими 17.06.2012 року складено акт про виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження під час надходження до ізолятора, до числа яких належать, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Таким чином, залишається неспростованою версія ОСОБА_7 про спричинення йому тілесних ушкоджень, також не наведено переконливих доводів, чому орган досудового розслідування відкинув його показання, а взяв за підставу показання інших допитаних осіб працівників правоохоронних органів, при цьому залишаючи не встановленим походження тілесних ушкоджень у потерпілого.
За даних обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вимоги ст. 9 КПК України в частині всебічного та повного дослідження обставин справи, в повному обсязі слідчим не були виконані.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя в повній мірі не взяв до уваги обставин, на які посилався адвокат, порушуючи питання про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, відтак в силу п.2 ч.3 ст.407 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової - про скасування оскаржуваної постанови заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 20 грудня 2018 року.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 20 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року за ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України, скасувати.

Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 20 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000112 від 29 березня 2017 року за ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України, скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000112 скерувати слідчому відділу прокуратури Львівської області для продовження проведення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4