ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5926/18 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/286/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського Апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001938 від 31 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України, а саме майна, вилученого в ході огляду місця події 30 жовтня 2018 року: 2 штуки бензинової коси у корпусі червоного кольору марки BKZ 4523о; 2 штуки бензинової коси у корпусі червоного кольору марки GL4500М; 1 штука бензинової коси у корпусі червоного кольору марки GL4500М (розукомплектована) із пошкодженнями; 4 штуки ємкості із полімеру із рідиною темного кольору, зовні схожою на мастило; полімерна каністра білого кольору, ємністю 10 літрів із рідиною в кількості 7 літрів зовні схожою на пальне (бензин); автомобіль ГАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 ; лісоматеріали різних порід дерев об`ємом 9 м.куб.

З таким рішенням слідчого судді не погодився прокурор Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , подавши апеляційну скаргу з проханням скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №№0001938 від 31 жовтня 2018 року про арешт майна, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вилучене під час огляду майно, відповідно до статті 98 КПК України є речовими доказами, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди та містять у собі інші відомості, які можуть бути використані у незмінному стані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ч.1 ст.372 КПК України, оскільки постановлена у кримінальному провадженні №0001938, в той час, як слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001938.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, думку власників майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, слідчим відділом Лозівського ВП ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001938 від 31 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України, а саме за фактом незаконної порубки лісу невідомими особами поблизу с.Царедарівка Лозівського району Харківської області.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У своєму клопотання слідчий стверджує, що вилучене 30 жовтня 2018 року майно, є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, може зберегти на собі сліди його скоєння, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Як вбачається зі статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 ст.170 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що в матеріалах, доданих до клопотання відсутні будь-які докази про наявність саме незаконної порубки дерев і чагарників, віднесених до лісового фонду, не надано жодних доказів, які б спростовували факт того, що дані дерева знаходяться не на земельному паю №55-4,8866 га, який належить на праві власності ОСОБА_9 та в оренді у ОСОБА_10 . Не надано жодних доказів того, що це лісове насадження відноситься до лісового фонду та знаходиться на балансі у будь-якої організації або органу місцевого самоврядування. Вказує, що слідчим не доведено також наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні особами кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів, приходить до висновку, про обґрунтованість таких висновків слідчого судді, та вважає клопотання слідчого дещо передчасним, оскільки воно не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, не доведеною є кваліфікація, що передбачає можливість застосування спеціальної конфіскації або призначення покарання у виді конфіскації майна. Дійсно, жодна особа у даному кримінальному правопорушенні не повідомлена про підозру, а відомості про наявність цивільного позову відсутні.

Що стосується посилання апелянта на постановлення ухвали у кримінальному провадженні №0001938, в той час, як слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001938, то у даному випадку має місце технічна помилка, яка в свою чергу не спростовує висновків слідчого судді та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, вважає, що на даний час відсутні достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно та приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ст.407, ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001938 від 31 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4