Справа № 399/701/18
Провадження № 1-кп/401/76/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000213 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючий, учасник бойових дій, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 20 квітня 2018 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки, від відбування призначеного покарання звільнений на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році»; 2) 22 серпня 2018 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2015 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання їх спільних дітей, а саме доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2014 року до їх повноліття.

З 13 березня 2015 року в Онуфріївському РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №401/5484/14-ц, виданим Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 03 березня 2015 року про стягнення аліментів із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 відомо про вказане рішення суду та про його примусове виконання органами Державної виконавчої служби Онуфріївського РУЮ у Кіровоградській області. Останньому також відомо про умови та порядок примусового виконання рішення суду органами ДВС.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 26 червня 2018 року №931, ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 30.04.2015 року по 26.04.2016 року та мав дохід за вказаний період, що склав 48 268 гривень 33 копійки. За вказаний період проходження військової служби в Збройних силах України аліменти з ОСОБА_5 не утримувалися. Згідно довідки №04-526 від 05.10.2018 року, наданої Світловодською міськрайонною філією Кіровоградського обласного центру зайнятості ОСОБА_5 перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітній з 09.08.2016 року по 08.02.2017 року та отримував допомогу по безробіттю в сумі 15 881 гривня 77 копійок, аліменти з ОСОБА_5 не утримувалися. Згідно довідки №950 від 05.07.2018 року ОСОБА_5 працював у ПрАТ «Світловодське АТП-13507» водієм з 08.02.2017 року по 31.03.2017 року та мав дохід за вказаний період, що склав 3019 гривень 35 копійок, аліменти з ОСОБА_5 не утримувалися.

Упродовж вказаних періодів, у рамках виконавчого провадження ОСОБА_5 державними виконавцями нараховано до сплати аліменти в сумі 15346,47 грн. При цьому, у вказаний період ним сплачено аліментів на суму лише 5 тис грн., а саме: у березні 2016 року 1500 грн. та у квітні 2016 року 3500 грн. В результаті чого, заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період складає 10346,47 грн.

Незважаючи на наявність у ОСОБА_5 заробітку у вищевказані періоди та можливості сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 , він не сплачував аліменти у повному обсязі та не повідомив про своє працевлаштування до Онуфріївського РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, чим приховав свій дохід, тим самим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості у вказаний період у розмірі 10346,47 грн., тобто суму, яка сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів (розмір нарахувань за 3 місяці з найбільшими сумами склали 6357,7 гривень).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та суду повідомив, що фактичні обставини щодо часу, місця, способу скоєння злочину підтверджує. Зокрема пояснив, що був обізнаний про рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та знав, що має обов`язок повідомити державного виконавця про працевлаштування, проте не зробив цього. У скоєному щиро кається, просить суворо його не карати, запевнив суд у тому, що вживає заходи на погашення заборгованості та здійснення поточних виплат по аліментах.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками судового провадження фактичні обставини справи не оспорювалися, суд за їх спільною згодою, в тому числі обвинуваченого та потерпілої, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи, та в цій частині обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Дії обвинуваченого судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів).
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченим скоєно умисний злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії невеликої тяжкості, він раніше судимий, є приватним підприємцем, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не значиться, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обвинувачений проходив службу у зоні АТО, характеризується позитивно, є учасником бойових дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
За висновком досудової доповіді, підготовленої провідним інспектором Онуфріївського РС філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області, в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений має високий рівень зазначеного ризику та середній рівень небезпеки для суспільства.
З урахуванням всіх обставин справи, даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, та те, що обвинувачений вчинив умисний злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою він визнається винуватим у виді обмеження волі на певний строк.
Остаточне покарання має бути призначене за правилами ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з огляду на те, що злочин вчинений до ухвалення відносно ОСОБА_5 22 серпня 2018 року вироку Маловисківським районним судом Кіровоградської області, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням , з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік.
При цьому, враховуючи обставини, визначені ст. 75 КК України, зокрема те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, позицію потерпілої , яка вважає, що обвинувачений повинен мати можливість працювати та сплачувати аліменти, суд вважає наявними достатні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України та призначити покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.
Застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням , що призначене вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та визначити йому іспитовий строк тривалістю 2 ( два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з'являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення у разі, якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1