Номер провадження 1-кп/495/537/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003427 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Ілімськ Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2004 та 2010 років народження, раніше судимого:

- 30.12.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. 6, п. 12 КК України до 11 років позбавлення волі. 05.02.2016 року перегляд вироку Малиновським районним судом м. Одеси, ст. 75 ч. 2, зарахування з 04.03.2010 року по 23.12.2014 року. Звільнився 16.05.2016 року по відбуттю строку покарання;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2009 року по справі № 2-4639/09 вирішено стягувати з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення за позовом потерпілої ОСОБА_5 , а саме з 17.08.2009 року і до 12.03.2022 року (до досягнення повноліття доньки ОСОБА_7 ).

11.02.2010 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 після набрання судовим рішенням чинності та на теперішній час реальних виплатів на утримання дитини не робив, не приймав заходів по працевлаштуванню, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, на виклики до відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області не з`являється. Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 злісно ухиляється від встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Встановлена загальна сума заборгованості станом на 31.10.2018 року згідно розрахунку, виданим відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, складає 73 941 гривень 67 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь потерпілої ОСОБА_5 аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення за позовом потерпілої ОСОБА_5 , а саме з 17.08.2009 року і до 12.03.2022 року (до досягнення повноліття доньки ОСОБА_7 ). Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю роботи, а також у зв`язку з тим, що він перебував у місцях позбавлення волі. У скоєному щиро розкаявся, запевнив, що буде оплачувати заборгованість по аліментах та самі аліменти.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він розкаявся у скоєному та бажає сплатити аліменти, те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, враховуючи його сімейний стан, а саме те що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1