Справа № 761/3575/18
Провадження № 1-кп/761/1230/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва судове засідання у кримінальному провадженні № 0002419 від 28 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, освіти середньої, неодруженого, не працевлаштованого, без місця реєстрації та постійного місця проживання на території м. Києва, раніше неодноразово судимого та засудженого останнього разу вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що він 02 грудня 1997 року у Ізмаїльському МВ УМВС України в Одеській області отримав особистий документ - паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 .

04 березня 1998 року Відділом внутрішніх справ Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що у особистому документі ОСОБА_3 паспорті громадянина України, серії НОМЕР_1 , видано Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року на одинадцятій сторінці «місце проживання» зроблено відповідну відмітку (штамп з позначенням місця реєстрації).

10 лютого 1999 року ОСОБА_3 відділом внутрішніх справ Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області був виписаний з місця реєстрації, про що у особистому документі ОСОБА_3 паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , видано Ізмаїльському МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року на одинадцятій сторінці «місце проживання» зроблено відповідну відмітку (штамп з датою та підписом посадової особи).

У подальшому, ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, у невстановленому місці, маючи протиправний умисел на підроблення офіційного особистого документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи - паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , видано Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року, який надає йому права посвідчувати певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або звільняє від обов`язків, з метою подальшого особистого використання, на одинадцятій сторінці «місце проживання» паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив рукописний напис « АДРЕСА_1 28 марта 2010 г» та підпис у рамці, виконаний чорнилом чорного кольору, тобто підробив дані про місце своєї реєстрації, які відповідно д п. 2.5 «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого Наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 повинен містити паспорт громадянина України.

27 лютого 2017 року, близько 21:30, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу працівників УПП у м. Києві ДПП України, з метою посвідчення своєї особи пред`явив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підробленим місцем своєї реєстрації.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 дав зізнавальні показання по справі та підтвердив факт внесення ним зазначених у обвинуваченні завідомо неправдивих відомостей у власний паспорт громадянина України, однак уточнив, що таке підроблення було ним вчинено одразу після звільнення по відбуттю покарання з Одеської виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№14), а саме в лютому 2013 року.

У зв`язку з встановленням часу вчинення ОСОБА_3 , інкримінованого йому кримінально-караного діяння, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України, стороною захисту заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження стосовно останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 при цьому суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 також підтримав клопотання сторони захисту та просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
З умов ч. 3 ст. 288 КПК України вбачається, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так, дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно у період з 22 лютого 2006 року по 22 лютого 2013 року відбував покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси в Одеській виправній колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№14).

Останній у своїх показаннях вказав, що протиправні дії по внесенню неправдивих відомостей до власного паспорту ним було вчинено саме в лютому 2013 року. При цьому будь-яких інших доказів, які б могли спростувати таку позицію обвинуваченого сторонами суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, виходячи з вимог зазначеної конституційної норми прямої дії, суд вважає єдиним доказом по справі, щодо часу вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його показання та приймає їх за об`єктивні та істинні, належні і допустимі, покладаючи в обґрунтування даної ухвали.
Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Як убачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів та відповідно до вказаних вище висновків суду, ОСОБА_3 вчинив кримінально-протиправне діяння невеликої тяжкості, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, із закінченим складом станом на лютий 2013 року, тобто на момент розгляду кримінального провадження в суді, сплинув термін, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а тому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог зазначених судом норм закону.

Дані по заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази у ньому прокурором суду не надавалися.

У зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження щодо нього, відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта в розмірі 742 грн. 20 коп. слід віднести на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 285-288, 369-372 КПК України, ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 358 КК України, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002419 від 28 лютого 2017 року закрити.

Відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта в розмірі 742 грн. 20 коп. - віднести на рахунок державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя