Провадження №: 1-кп/752/672/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0011386 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курдамір, Азербайджан, громадянина Азербайджану, не одруженого, не працюючого, зі слів тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 29.10.2017 року, близько 05.30 годин, спільно з невстановленою особою, перебуваючи по проспекту Голосіївському, 132 в м. Києві, помітили раніше їм незнайомого громадянина ОСОБА_7 , та вирішили відкрито заволодіти його майном, зокрема сумкою, яка знаходилася у нього на плечі.
Діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_7 , та в той час, коли ОСОБА_11 спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі чого попередити, невстановлена слідством особа шляхом ривка, від якого ОСОБА_7 , перебуваючи в нетверезому стані, впав, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: сумкою, вартістю 400 грн., в якій знаходилося 300 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 29.10.2017 року складає 8625 грн., грошові кошти в сумі 2013 грн., та мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 100 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном втекли.
Тобто, ОСОБА_10 визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_12 винним себе не визнав та користуючись своїм правом, від показань відмовився. Однак на запитання головуючого відмітив, що бачив потерпілого, коли той вийшов з кафе, але сумку у нього виривав не він, а інша особа, яку він не знає. Коли його затримали, поліцейські принесли сумку та сфотографували, однак викрадених речей у нього не вилучили. Просто опинився не в той час не в тому місці.
Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо заперечення своєї вини, його винність, як вважає суд, повністю підтверджується сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 29.10.2017 року з товаришами перебували в кафе «Містер Кет», що біля виставкового центру в м. Києві. Тривалий час вживали спиртне, а тому був в нетверезому стані. Уже під світанок вийшов на вулицю покурити. Пригадує, що до нього підійшли обвинувачений, який був у темних спортивних штанях та светрі, ще з одним чоловіком, який ривком вирвав сумку, яка у нього була на плечі, від чого він впав і, як вважає, вдарившись напевно знепритомнів на певний час. Його хтось піднімав.Пригадує подальші деталі коли знову повернувся до закладу. Не виключає того, що перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння та падіння могли стати причиною того, що він відмічає як втрата свідомості, оскільки нічого не пам`ятає. Однак, точно стверджує, що ОСОБА_13 та інший невідомий, його не били. В сумці-барсетці у нього були гроші в гривнях, долари та телефон. На даний час йому повністю відшкодовано збитки, ніяких претензій немає до обвинуваченого, який його не бив, просить не позбавляти його волі. Пізніше поліція повідомила що затримали нападників. Його повезли на якесь будівництво, де був обвинувачений ОСОБА_13 , а біля нього його сумка, яку викрали і яку він впізнав як свою, а також телефон, які йому були повернуті. Тілесних ушкоджень йому не було заподіяно, медичної допомоги не потребував, лише гуля була на лобі.

Саме чіткі та детальні показання потерпілого, суд вважає правдивими та бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом і по суті повністю підтверджують винність обвинуваченого саме у вчиненні злочину, в якому суд визнає його винним.
Зокрема, протоколом огляду місця події від 29.10.2017 року, в якому відображено про виявлення біля в`їзду до об`єкту будівництва на вул. Ломоносова, 30/2 в м. Києві ОСОБА_5 та біля нього чорної сумки, в середині якої був телефон «Самсунг» та грошові кошти в сумі 13 грн;
протоколом огляду та визнання речовими доказами шкіряної сумки та телефону «Самсунг», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 ;
протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2017 року, в якому відображено, що потерпілий ОСОБА_7 серед інших впізнав саме ОСОБА_5 як особу, яка з іншою особою його пограбувала.
Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинуваченого винуватими, у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
За результатами судового розгляду, керуючись вимогами ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд прийшов до висновку про необхідність вийти за межі висунутого ОСОБА_14 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті та перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 187 КК України (розбій) на ч.2 ст. 186 КК України (грабіж), оскільки це не погіршує становище обвинуваченого, а навпаки. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.
Так, розбій, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства.
Небезпечне для життя та здоров`я насильство, - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення (постанова Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2010 року).
Однак, як видно з показань самого потерпілого, обвинувачений та інша особа, яка шляхом ривка заволоділа його сумкою, фізичного насильства до нього не застосовували. Від ривка, він впав, однак не виключає, що стан, який він оцінював як втрата свідомості, міг бути викликаний обставинами того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а не в результаті падіння.
Під час досудового розслідування, судово-медична експертиза на предмет визначення ступеню тілесних ушкоджень, не проводилася, а потерпілий заперечує наявність у нього тілесних ушкоджень.
Враховуючи, що в ході судового розгляду не вдалося встановити обставин того, що обвинуваченим та іншою особою, з якою він діяв за попередньою змовою групою осіб, до потерпілого застосовувалося фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, як зазначено в обвинувальному акті, суд прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого є склад злочину передбаченого саме ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ураховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якушуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та міркування потерпілого щодо покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі.
До обвинуваченого, який немає постійного місця проживання та реєстрації в України, є іноземцем, підстав для можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не знаходить.

Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_14 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 29.10.2017 року (день фактичного затримання зазначений у протоколі).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк покарання ОСОБА_14 рахувати з 26 листопада 2018 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 29.10.2017 року по 25.11.2018 року, включно.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_14 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: сумку та телефон «Самсунг», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити йому за належністю

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_16