Справа № 308/1115/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/125/19, за апеляційною скаргою, яку подав директор ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2019 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі слідчий) й накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельну ділянку площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008).

З матеріалів судового провадження вбачається, що 31 січня 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельну ділянку площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008). У клопотанні вказується на те, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками передбачених ч. 3 ст. 191 КК та ч. 4 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень, за фактами незаконного заниження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вартості майна під час приватизації ДП «Сокирницький цеолітовий завод», а також шахрайства, вчиненого директором ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» ОСОБА_6 щодо гр. ОСОБА_10 .. Крім того, слідчий посилається на те, що з метою упередження будь-якого обтяження, перетворення, шляхом укладення угод із відчуження цілісного майнового комплексу за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки 3,3001 га кадастровий номер :01:003:0008 за вказаною адресою, а також забезпечення дієвості кримінального провадження, є необхідність заборонити відчуження та розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна. На думку слідчого, накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна відповідає як загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України (існує обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину, що безумовно може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням), так і спеціальним правилам застосування такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно. Також посилається на те, що об`єкти нерухомого майна являються предметом злочинного посягання та підпадають під критерії, визначені ст. 98 КПК України, а також можуть підлягати спеціальній конфіскації, у зв`язку із чим, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації майна, просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що в ході розгляду клопотання встановлено наявність достатніх підстав вважати, що цілісний майновий комплекс за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 3,3001 га кадастровий номер :01:003:0008, розташована за даною адресою, являються предметом злочинного посягання та підпадають під критерії, визначені ст. 98 КПК України, а також можуть підлягати спеціальній конфіскації. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкти нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що правовідносини між ним та ОСОБА_11 не стосуються ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод», а стосуються іншого підприємства ТОВ «Закарпатський цеоліт», і при цьому, його зобов`язання щодо придбання обладнання на завод по виготовленню плит виконано повністю, а тому, накладення арешту на майно ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» у цивільно-правовому (корпоративному) спорі є безпідставним. Твердження слідчого про те, що під час приватизації ДП «Сокирницький цеолітовий завод» було занижено податкові зобов`язання державного підприємства у другій половині 2012 року, зменшено ринкову вартість об`єкта приватизації і об`єкт доведено до банкрутства, вважає голослівними, не доведеними. При цьому, вказує на те, що продаж майна ДП «Сокирницький цеолітовий завод» проводився відкрито шляхом проведення публічних аукціонів, і за результатами повторного аукціону, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та ТОВ «Цеоліт Україна» як єдиним учасником аукціону, було укладено Договір купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А єдиного майнового комплексу ДП «Сокирницький цеолітовий завод» разом із земельною ділянкою № 404 від 03.04.2013, що надалі покупцем ТОВ «Цеоліт Україна» було змінено попередню назву на ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод». Крім того, посилається на те, що засновником ТОВ «СЦЗ» (90 % статутного капіталу) є угорська фірма-нерезидент Гірниче товариство з обмеженою відповідальністю «Цеоліт Хунгарі» й іноземний інвестор вклав значні кошти в розвиток та модернізацію ЦМК, погасив всі борги «ДП «СЦЗ» по заробітній платі, податкові збори, заборгованість перед іншими контрагентами, тощо. Вважає, що накладення арешту на майно тягне негативні наслідки для ТОВ «СЦЗ», може вплинути на міжнародний імідж України та репутацію України щодо створення умов іноземного інвестування та приватизацію. Зазначає, що з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР пройшло майже сім місяців, і за цей час слідчим не було вчинено будь-яких процесуальних дій (проведення експертиз, допиту свідків, повідомлення про підозри, тощо). Посилається і на те, що ТОВ «СЦЗ» набуло право власності на арештований ЦМК та земельну ділянку на підставі цивільного правочину в передбачений законом спосіб, при цьому, не допускаючи будь-якої неправомірної поведінки, який є дійсним та чинним, і будь-яких спорів із визнання цього правочину недійсним або нікчемним немає. Разом із тим, посилається і на те, що в клопотанні слідчого не зазначено підстави та мети, а також відповідного обґрунтування для накладення арешту на майно, не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати на собі цілісний майновий комплекс та земельна ділянка, яким чином вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не вказано про наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Вказує і на те, що слідчим не доведено й те, що в кримінальному провадженні кому-небудь завдана шкода, заявлений цивільний позов або пред`явлена підозра. У зв`язку з наведеним, апелянт вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на вищевказане майно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданнями кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на цілісний майновий комплекс за адресою Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 та земельну ділянку площею 3,3001 га кадастровий номер :01:003:0008.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу - директора ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» ОСОБА_6 та представника адвоката ОСОБА_12 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; що вказані особи не подали до апеляційного суду клопотань про відкладення її розгляду та не надали даних про поважність причин їх неявки; що адвокатом ОСОБА_12 подано заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та участі керівника ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельну ділянку площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008), слідчим суддею враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке, з огляду на вказані норми права, визнається законним та обґрунтованим.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за № 0000896, відомості про кримінальні правопорушення в якому 25.07.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ознаками діянь, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема, за фактами незаконного заниження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вартості майна під час приватизації ДП «Сокирницький цеолітовий завод», а також шахрайства, вчиненого директором ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» ОСОБА_6 щодо ОСОБА_10 ..

Відповідно до постанови заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 10 січня 2019 року цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельна ділянка площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008) визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

З ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.2019 вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000896 призначена комплексна оціночно-земельна, оціночно-будівельна, товарознавча та авто товарознавча експертиза, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, з метою встановлення розміру зменшення ринкової вартості Об`єкта приватизації, недоотримання державним бюджетом України надходжень від його продажу, вибуття з постійного користування державного підприємства земельних ділянок, у тому числі з родовищем корисної копалини загальнодержавного значення.

Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на цілісний майновий комплекс за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3,3001 га кадастровий номер :01:003:0008 із метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації майна, які самі по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, вказане майно підлягає арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, з огляду на наведене вище, колегія суддів відхиляє.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує те, що відповідно до судового рішення накладено арешт на майно лише шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, тобто застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що як слідчим у клопотанні не ставилось питання, так і слідчим суддею не приймалось рішення щодо заборони користування майном.

Колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення не може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод».

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заборона відчуження та розпорядження майном може вплинути на міжнародний імідж та репутацію України щодо створення умов іноземного інвестування та приватизацію, порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданнями кримінального провадження.

На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує те, що вказане вище майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою слідчого від 10.01.2019 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на вказане майно, є виправданим.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельну ділянку площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008).

Доводи апеляційної скарги про те, що правовідносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не стосуються ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод», а стосуються іншого підприємства ТОВ «Закарпатський цеоліт», що зобов`язання щодо придбання обладнання на завод по виготовленню плит ОСОБА_6 повністю виконав, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про незаконність та невмотивованість судового рішення.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що особою, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_13 та його представником адвокатом ОСОБА_12 не надано доказів (документів), які б підтверджували доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав директор ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2019 року про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Хустський район, с. Бороняво, вул. Гагаріна, 45 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3) та земельну ділянку площею 3,3001 га (кадастровий номер :01:003:0008), залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: