УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 15 серпня 2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва 22 серпня 2018 року надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 15 серпня 2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, оскільки слідчий при винесенні вказаної постанови не здійснив слідчих дій для встановлення фактів та доказів, які могли б довести відсутність або наявність завданої шкоди.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу з підстав, наведених у ній, просили її задовольнити та скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Слідчий СУ ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, проте відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, дослідивши додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, 15 серпня 2018 року ОСОБА_3 подано до слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 клопотання про залучення ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 15 серпня 2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з вказаною постановою відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При винесенні постанови слідчий ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_3 не може бути потерпілою у даному кримінальному провадженні на даний час, оскільки тяжкість отриманих нею тілесних ушкоджень не підтверджується відповідним висновком судової медичної експертизи.

Кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, лише у випадку, якщо такі дії спричинили: середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому; тяжке тілесне ушкодження потерпілому; смерть потерпілого або кількох потерпілих. Кримінальна відповідальність за ст. 286 настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень визначається експертом в кожному окремому випадку за результатами проведення відповідної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, враховуючи, що на час звернення з клопотанням про залучення потерпілою у кримінальному провадженні відсутні підтверджені дані про тяжкість отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, постанова слідчого прийнята відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України й скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 15 серпня 2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000700 від 24 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 22 жовтня 2018 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1