Справа № 460/2669/18
Провадження №1-кп/460/276/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2019м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 від 12 червня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_7 09 червня 2018 року о 23 год. 30 хв., перебуваючи біля ТЦ «Яворина» на вул. Степана Бандери, 36 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ударів руками в область обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтне покриття, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А536» вартістю 1800 гривень із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 вартістю 20 гривень, та продовжуючи свій злочинний умисел наніс потерпілому кілька ударів ногою в область грудей та плечей. Після чого викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1820 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно у червні 2018 року відкрито заволодів мобільним телефоном, належним потерпілому ОСОБА_5 , заподіявши йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, нейтральну характеристику за місцем проживання, позитивну характеристику за місцем навчання, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_7 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця праці.
Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Lenovo А536» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1