"15" листопада 2018 р. Справа № 363/3212/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000186 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15.01.2018 року вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скасовано та повернуто до суду для вирішення питання призначення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.02.2018 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про не можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 . Заперечував щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 щодо призначення справи до судового розгляду заперечувала. Зазначила, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 15.01.2018 року вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скасовано з підстав того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.91, 291 КПК України, оскільки не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, міститься низка суперечностей. Також, досудовим слідством не встановлено обставини, які підлягають доказуванню, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим просить повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_7 також вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору для проведення досудового розслідування, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Представник цивільного позивача ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 до суду не з`явився, примусовий привід не виконаний.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи у відповідності до положень ст.314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться розумні строки.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийнятті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень. Критерієм для визначення розумності строків є спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Таким чином, суд вважає, що з метою не порушення загальних засад кримінального провадження, в частині тривалості проведення підготовчого судового засідання (06.04.2018р., 14.05.2018р., 16.07.2018р., 24.09.2018р) по даному кримінальному провадженню, є всі підстави для його проведення, за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , заходи щодо належного виклику були застосовні судом.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як встановлено судом, матеріали кримінального провадження, містять обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

Зі змісту вказаного обвинувального акту видно, що у ньому вказані обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування, жодних даних про те, що зазначеним особам висунуто обвинувачення у вчиненні ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень, немає.

Також встановлено, що вказаний вище обвинувальний акт не містить посилання на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень з викладенням фактичних обставин справи, які були встановлені в ході досудового розслідування, однак, жодних даних про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 сформульовано та висунуто обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень немає.

Оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень сформульовано та висунуто не було, суд позбавлений можливості призначати судовий розгляд даного кримінального провадження.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 28 ч.1, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України.

При цьому, з обвинувального акту вбачається, що дії, в яких підозрюються ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мали місце в період з березня 2009 року -серпень 2010 року, а обвинувальний акт щодо них складений слідчим і затверджений прокурором 15.08.2013 року. За цей час, зміст диспозицій та санкцій частин ст. ст. 364, 364-1, 358, 366 КК України змінювався, а ст. 364-1 КК України кодекс був доповнений Законом №3207-VI від 07.04.2011 року.

Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст. 3, ст. 20, ст. 277, ст. 291 КПК України обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною КК України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Формулювання обвинувачення і правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення з посиланням на редакцію статті, за якою сформульовано обвинувачення.

Судом встановлено, що в порушення вище вказаних норм закону, обвинувальний акт не містить редакції ст. ст. 364-1, 358, 366 КК України, в якій обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Гіелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Разом з тим статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, з чого випливає, що формулювання обвинувачення повинно бути конкретним.

У зв`язку з вищевикладеним, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та не викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право їх на захист.

У відповідності до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000186 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, оскільки він не відповідає вимогам до нього, викладеним у ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.291, 314-317, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000186 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20 листопада 2018 року о 17 годині 00 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1