Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/8548/17
Провадження № 1-кп/490/223/2018
У Х В А Л А

02 листопада 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Павлогірківка Бобринецького району Кіровоградської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є розлученим, неповнолітніх дітей не має, займається сільським господарством, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

03 вересня 2014 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження ним військової служби, який в подальшому неодноразово продовжувався.

В зв`язку з таким станом на 08 квітня 2018 року він проходив військову службу у військовому званні "матрос", обіймаючи посаду кока команди постачання у військовій частині НОМЕР_1 .

08 квітня 206 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 74 від 08 квітня 2016 року ОСОБА_4 отримав припис № 117 від 08 квітня 2016 року про прибуття у строк до 11 квітня 2016 року до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби.

Проте, 11 квітня 2016 року до військової частини НОМЕР_2 він не з`явився та був відсутній у місці служби без поважних причин до 27 лютого 2017 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що не з`являвся до військової частини через сімейні обставини, як то - народження онуки, що не мали раптовий характер та існували постійно.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини нез`явлення обвинуваченого на службу та причини його відсутності за місцем служби протягом періоду з 11 квітня 2016 року до 27 лютого 2017 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

В цьому випадку вчинення злочину ОСОБА_4 вочевидь є наслідком його ставлення до служби, яку він, уклавши контракт, обрав добровільно.

Разом із цим, внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину жодних негативних наслідків не настало.

Щодо особи винного.

ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має родину.

При цьому обставини справи доводять, що саме виконання своїх завдань у родині зрештою й спонукали обвинуваченого до вчинення злочину.

Визначення виду та міри покарання.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, наразі зі служби звільнений, у содіяному покаявся, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =