Справа № 600/424/17
Справа № 1-кп/600/1/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2016 року за №0000190 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, інваліда III групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ТА СУТЬ ПРЕД`ЯВЛЕНОГО ОБВИНУВАЧЕННЯ.

1.1.23.05.2017 року до Козівського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000190, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
1.2.Суть сформульованого у вказаному обвинувальному акті обвинувачення, яке підтримане у судовому засіданні прокурорами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (т.1 а.с.1-10), полягає у наступному.
1.3.«18.11.2016, близько 19 години, до Козівського відділення поліції Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області запрошено ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 для здійснення перевірки по повідомленню про те, що вони є учасниками бійки у кафе «Червона Рута», що в смт. Козова Козівського району Тернопільської області. В ході вказаної перевірки на ОСОБА_12 та ОСОБА_14 складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за перебування вказаних осіб в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці.
1.4.Близько 20 години 18.11.2016 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вийшли із Козівського відділення поліції Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вийшли через декілька хвилин і йшли позаду вищевказаних осіб. В цей час, у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , яких обурила поведінка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 цього вечора у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де між останніми відбувся конфлікт, виник злочинний умисел направлений на спричинення останнім тяжких тілесних ушкоджень.
1.5.Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 18.11.2016 року, близько 20 години, перебуваючи на вул. Гвардійська у смт. Козова, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зупинились та зачекали, щоб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пройшли перед ними. Після того, як ОСОБА_12 і ОСОБА_13 пройшли біля ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і надалі пройшли приміщення Козівської ЗОШ №1 в смт. Козова, останні наздогнали їх та ОСОБА_10 наніс удар кулаком в спину ОСОБА_13 , від якого останній упав на дорогу та при падінні рукою потягнув за собою ОСОБА_12 , який також упав на дорогу. Після цього ОСОБА_10 наніс ще один удар кулаком в обличчя ОСОБА_13 і останній переживаючи за власне життя та здоров`я вставши на ноги втік із місця події на незначну відстань, а ОСОБА_12 залишився лежати на проїжджій частині дороги вул. Гвардійська смт. Козова.
1.6.Продовжуючи свої злочинні дії, поєднанні єдиним злочинним умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 наніс удар кулаком в спину та після чого ще один удар кулаком правої руки в праву лобово-скроневу ділянку біля зовнішнього краю кінця брови ОСОБА_12 . Від отриманих ударів потерпілий повернувся в ліву сторону, де під час даного конфлікту знаходився ОСОБА_10 .
1.7.Одразу після цього, до злочинних дій ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_10 , який наніс по тілу ОСОБА_12 два удари ногами, один із якого був нанесений у ліву руку потерпілого, а другий у ліву скроневу ділянку голови. Від вказаних ударів ОСОБА_12 втратив свідомість та продовжував лежати на проїжджій частині вул. Гвардійської смт. Козова, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перестали спричиняти потерпілому тілесні ушкодження.

1.8.Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці зовнішнього краю правої надбрівної дуги і закритої черепно-мозкової травми у виді забою мозку та гострої субдуральної (під тверду мозкову оболонку) гематоми у лівій тім`яно-скроневій ділянці зі стисненням головного мозку, яка призвела до розвитку тривалої церебральної коми з вираженою загальномозковою та вогнищевою симптоматикою. Травма голови у ОСОБА_12 із забоєм і стисненням головного мозку гострою лівобічною субдуральною гематомою та раною правої надбрівної ділянки належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.»

1.9.Вказані дії, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , органами досудового розслідування кваліфіковані щодо кожного з обвинувачених за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що вчинене групою осіб.

1.10.Крім того, згідно обвинувального акту, обвинувачення полягає у тому, що «продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.11.2016 року близько 20 години ОСОБА_8 знаходячись біля ОСОБА_12 , який лежав без свідомості після отриманих попередньо тілесних ушкоджень від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , на проїжджій частині вул. Гвардійської смт. Козова Тернопільської області побачив, що в останнього на тілі знаходиться барсетка. У цей момент у нього виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна.

1.11.Реалізовуючи свій злочинний намір, 18.11.2016, близького 20 години, ОСОБА_8 почав оглядати ОСОБА_14 і барсетку, яка була при останньому та діючи відкрито, а саме у присутності інших осіб, які розуміли протиправний характер його дій, а він, у свою чергу, усвідомлював цю обставину, з корисливих мотивів, викрав з барсетки ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень та складний ніж торгової марки «GOLD STELL» моделі «АК-47» вартістю 211, 25 гривень.

1.12.Після цього, ОСОБА_8 через незначний проміжок часу покинув місце скоєння злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7211,25 гривень.»

1.13.Такі дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

2.ФАКТИ, ОБСТАВИНИ ТА ДОКАЗИ ВСТАНОВЛЕНІ, ДОСЛІДЖЕНІ ТА ОЦІНКА ЯКИХ НАДАНА СУДОМ НА ОСНОВІ ДЖЕРЕЛ ДОКАЗІВ, ПОДАНИХ СТОРОНАМИ.

2.1.З метою перевірки висунутого обвинувачення судом, під час судового розгляду, було отримано показання наступних осіб, які на переконання сторони обвинувачення підтверджують таке.
2.1.1.Визнаний потерпілим від кримінального правопорушення ОСОБА_12 (надалі в т.ч. визнаний потерпілим) в судовому засіданні пояснив, що обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ніколи не бачив. Зазначив, що його брат ОСОБА_12 , їхав із м. Херсона з роботи до м. Трускавця, його зустрів брат ОСОБА_13 . З телефонної розмови йому було відомо, що його брати вийшли у смт. Козова в туалет, а автобус, яким вони рухались поїхав без них і вони вирішили піти поїсти. Яким чином події розгортались далі потерпілому не відомо, а ввечері йому передзвонили з Козівської ЦРКЛ і повідомили, що ОСОБА_15 у реанімації в тяжкому стані. До лікарні потерпілий не навідувався жодного разу, знає, що його братові зробили операцію і перевезли до м. Тернопіль, де він також не був, а у лютому місяці 2016 року потерпілий забрав свого рідного брата ОСОБА_16 до свого помешкання, де останній перебуває і по даний час. Зазначив, що ОСОБА_17 пересувається по хаті, може пройтися з братом (потерпілим) на вулицю, має часті головні болі, періодично перебуває у лікарні, балакає не виразно, праві рука та нога не працюють тощо. Про конфлікт, який відбувся в листопаді 2016 року нічого не знає, зв`язок із братом ОСОБА_18 , який був разом із ОСОБА_19 цього дня, відсутній вже давно, чи живий також не відомо. Потерпілий ОСОБА_12 про тілесні ушкодження дізнався від слідчого, коли їздив у м. Тернопіль;
2.1.2.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_20 пояснив суду, що обвинувачених він не знає, стосунків із ними не має жодних, по даній справі йому нічого не відомо, працює у лікарні, додатково сказати нічого не може, ні як виглядала людина, ні з чим поступила тощо, все, що написано в історії хвороби, те і є. Зазначив, що в райвідділі поліції допитаний не був, в лікарні лише давав відповіді на запитання працівників поліції;
2.1.3.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_21 , пояснив суду, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає з дитинства як сусід, обвинуваченого ОСОБА_10 він не знає, відносин із ними не має жодних. Повідомив суд наступне, що в 2016 році прийшов ОСОБА_22 (рідний брат обвинуваченого ОСОБА_8 ) і закликав мене як понятого до хати по АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 (рідний брат обвинуваченого ОСОБА_8 ) та ОСОБА_8 , в якості понятого. Вказав, що двоє працівників поліції перед тим як зайти до хати, пояснили йому і ОСОБА_25 - як понятим, що відбулася бійка і будуть щось шукати, а що саме не сказали та не попереджали про застосування будь якого фіксування. В кімнаті ОСОБА_8 працівники поліції та поняті перебували 20-25 хвилин, ретельно оглядали речі та знайшли кросівки, ніж, точно не кухонний, але не може охарактеризувати його та спортивні штани, на яких були плями. Після чого, працівники поліції оглядали ці речі, описували їх, опечатали та наголосили, що забирають до вияснення. Крім цього, щодо грошей, свідкові нічого не відомо, вказує, що грошей не було і таких не бачив і не чув за гроші. Зазначив, що в якості свідка перший раз та по цих подіях не допитувався в якості такого;
2.1.4.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_25 пояснила, що відносин із обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не має жодних. Повідомила суду, що півтора роки тому прийшов по місцю її проживання ОСОБА_22 (рідний брат обвинуваченого ОСОБА_8 ) і закликав мене до них на подвір`я по АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 (рідний брат обвинуваченого ОСОБА_8 ) та ОСОБА_8 , в якості понятого. На подвір`ї були слідчі, ОСОБА_26 (всього четверо чоловік), нас провели до хати, працівники поліції почали шукати (не пам`ятає чи роз`яснювали їй щось), перевертали все, вилучили ніж, опечатали, склали речі, а саме кросівки і штани, які положили у ящик з права. Підстави перебування в хаті їй не відомі. Зазначила, що вчинялась якась дія, вона засвідчила її і фактично, що вилучили працівники поліції остання підтвердила;
2.1.5.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_27 пояснила, що з обвинуваченими стосунків не має жодних і вона їх не знає. Повідомила суд, що близько 20 години 20-30 хвилин 18.11.2016 року поступив виклик такого змісту, що на вул. Гвардійська лежить чоловік біля першої школи в смт. Козова, виїхала з водієм швидкої допомоги ОСОБА_28 по цьому адресу, з авто побачила, що лежить чоловік головою вниз до автостанції, біля нього були люди, лежав останній без свідомості, одягнений, під нього була простелена куртка. Після цього, вона надали першу медичну допомогу, водій, фельдшер і ще якісь люди поклали цього чоловіка на носілки і занесли у швидку. Обробивши рану на брові, поміряла тиск, пульс, вколола лікарський препарат екзаметазон, однак цей чоловік не реагував ні на що та не балакав. ОСОБА_27 разом з іншими завезли в реанімаційне відділення і на цьому їх функція закінчилась. Вказала на те, що лейкопластир на брові був у цього чоловіка, вона його зняла, обробила рану, заклеїла новий і бачила гематому біля ока. Окрім цього, згадала, що ще якийсь мужчина сідав у автомобіль швидкої допомоги, давав ще комусь гроші, а куртку і спортивну сумку він же забрав та чекав під реанімаційним відділенням. Інших деталей свідок не пам`ятає бо пройшло багато часу;
2.1.6.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_29 пояснив, що стосунків із обвинуваченими не має ніяких. Повідомив суду наступне, що в листопаді 2016 року чергував у складі групи швидкого реагування, ввечері поступило повідомлення від продавця про бійку у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Прибувши на місце з ОСОБА_30 ОСОБА_17 лежав, а ОСОБА_31 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 стояли біля нього, продавець з кафе також була. Бійки не було, претензій від будь-яких осіб не поступало і ми запросили до Козівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Тернопільської області чотирьох осіб. ОСОБА_17 їхав з ОСОБА_29 у автомобілі, а ОСОБА_32 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 йшли з іншим працівником поліції пішком. В приміщенні поліції на братів ОСОБА_33 був складений протокол за статтею 178 КУпАП, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 були відпущені швидше на пару хвилин. Зазначив, що дії працівників поліції щодо складання протоколу є правомірними і законними, відібравши пояснення у людей, які ледве стояли на ногах, відпустили, оскільки не було підстав тримати їх. Інші обставини, крім обставин біля кафе «Червона Рута» йому не відомі. Свідком подій даного кримінального провадження, дільничний інспектор вказав що не є. Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_17 у відділенні поліції на будь які болі не скаржився, щодо долі протоколів які складені на братів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 йому не відома;
2.1.7.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_34 пояснив, що стосунків із обвинуваченими не має ніяких. Повідомив суду, що в серпні-липні 2016 року (в ході пояснень виправив і говорив про те що сніг лежав на землі) приступив до чергування як інспектор поліції, з ОСОБА_29 , ввечері надійшло повідомлення, що біля кафе «Червона Рута» бійка, виїхавши на місце події, побачили 5-6 чоловік, які стояли на вулиці, а на землі ще один лежав. Працівники поліції запитали присутніх що коїться і чи потрібна медична допомога, однак останні відмовились від такої, після чого чотирьох людей було запрошено, а не затримано, до Козівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (двоє з них були не в тверезому стані). ОСОБА_35 віз ОСОБА_29 у автомобілі, а ОСОБА_32 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 йшли з ним (працівником поліції) пішком. В приміщенні поліції на братів ОСОБА_33 було складено протоколи, але чого вони стосувалися не пам`ятає і чи встановлював осіб також не пригадує. В цей час, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 стояли у коридорі. Незадовго всі ці люди були вільні, брати Склінари вийшли, а працівник поліції ОСОБА_29 бачив, що вони йдуть своїм ходом. Зазначив, що про ножі нічого не чув, у Склінара, цей що їхав на авто, на зубах була кров, однак він відмовився від допомоги, у інших осіб жодних ушкоджень не пам`ятає. Свідком подій даного кримінального провадження, дільничний інспектор, вказав, що не є, а може лише пояснити з приводу подій від моменту приїзду до кафе «Червона Рута» до моменту подій у відділенні поліції;
2.1.8.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_28 суду пояснив, що стосунків із обвинуваченими не має жодних і такі йому невідомі. Знає, що поступив виклик, що на вул. Гвардійська в смт. Козова лежить мужчина, зразу ж виїхали з фельдшером ОСОБА_27 по цьому адресу, на вулиці було темно, зі сторони автостанції лежав мужчина головою вниз на проїжджій частині на сині, біля нього було близько 5 людей. Наступними його діями були: вийшов з авто, фельдшер попросила витягти «носілки», оглянула та надала першу медичну допомогу, а ці хлопці, які були поруч допомогли йому занести в машину потерпілого. Окрім них, зауважив, що у авто сів ще один мужчина, який назвався родичем та останній мав сумку. Після цього, приїхали у Козівську ЦРКЛ, занесли у реанімаційне відділення потерпілого, а його родича попросили сумку, яку він мав у руках, залишити біля сходів, а потім мав таку собі забрати;
2.1.9.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_36 суду пояснив, що обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знає візуально, стосунки із ними відсутні. Знає лише, що 2016 року в листопаді місяці після 21 години в смт. Козова рухався по вул. Гвардійська на своєму автомобілі до автостанції попри школу і бачив як група осіб стояла при в`їзді до школи, а одна людина лежала на землі, темно було і ОСОБА_37 пробував мене зупинити, однак він продовжив рухатись далі. Зазначив, що участь у слідчих діях приймав, цього самого вечора на автостанції у смт. Козова працівники поліції попросили його бути понятим, протокол читати давали останні, під кафе «Червона Рута» був, оскільки там все починалось, потім у відділенні поліції. Свідок вказав, що сліди крові були і біля кафе «Червона Рута», і в відділенні поліції і на дорозі;
2.1.10.Допитаний у судовому засідання 10.10.2018 року свідок сторони обвинувачення ОСОБА_38 , суду пояснив що обвинувачених не знає, стосунків із ними не має жодних. Повідомив суду, що про події знає що був сніг, це було біля біржі, біля школи. На навідні питання прокурора, уточнив про «першу школу», «на дорозі», «в смт. Козова», «на автобусній погрожували, але коли не пригадує», «будуть бити там»…Продовжуючи давати відповіді на питання сторони захисту ОСОБА_11 , з чого почався день 18.11.2016 року, який дув день тижня відповів, що не пам`ятає, в цей день з обвинуваченим ОСОБА_39 знайомий не був, ні про що з ним не розмовляв, вони стояли по праву сторону, якщо йти в школу і пішов одразу додому, а вони що робили не може сказати. 19.11.2016 року вдома спав на ліжку поки не приїхала міліція о 07 годині ранку і забрала його, давав свідчення, про що не пам`ятає, бачив ОСОБА_40 і ОСОБА_41 , спілкувався із слідчим. Зазначив, що не може згадати, бо має дві контузії в АТО (термін перебування у АТО з 24.09.2022 і серпня 2015 і 2010 року не пам`ятає), в госпіталі лежав у м. Львів до 30 серпня 2019 року. На питання свідком якої події був мовчить. Покази у поліції він не писав, а лише говорив, скільки разів розказував і що саме не може сказати, про обставини обвинувачення ОСОБА_41 та ОСОБА_40 йому відомі, однак на питання, що відомо - мовчить. Свідок зазначив, що з потерпілими не був знайомий і зараз не знає, про осіб котрий з них ОСОБА_10 , котрий ОСОБА_8 йому сказав слідчий у поліції; в слідчому експерименті брав участь, але коли не пам`ятає, що саме показував не пам`ятає; на питання сторони захисту щодо погроз з сторони ОСОБА_41 та у чому саме проявлялись погрози не зміг відповісти, мовчав; на автостанції погрози були, однак коли це було і хто давав погрози вказав що не пам`ятає і тих людей не знає; кого били обвинувачені не пам`ятає. На запитання обвинуваченого ОСОБА_10 надав такі відповіді: вечері 18.11.2016 року йшов від пожарної від дівчини прямо додому; підійшов до ОСОБА_40 і ОСОБА_41 взяв сигарету і пішов; не біг за ними, а хто біг не бачив; брати ОСОБА_42 виходили з відділення поліції «коли я дойшов»; 10 метрів знаходився від місця події; сам відійшов, бо подзвонив брат до нього; «вищий потерпілий» стояв спиною до нього; «нищий потерпілий» відбіг на ліво до школи, було темно; відтворення слідчого експерименту свідок не пам`ятає, вказав на те, що «слідчий йому показував, а що саме показував «не годен згадати»; машини під`їжджали; був на місці події, потім швидка приїхала, потерпілий лежав на дорозі; швидку викликав таксист. На питання сторони захисту ОСОБА_9 , повідомив наступне: бажає давати покази як свідок; привели до суду; до будь-якої відповідальності притягувався «раз», а до якої не може дати відповіді; працівники поліції складали адміністративні правопорушення, бо курив на автобусній; в райвідділі поліції був часто; дома сварився часто, тому був у поліції; лікувався від контузії у м. Львові; контузія була у нього коли був у Луганську, «заглушило його і вухом кров пішла»; до подій 18.11.2016 року контузія відбулась; працівники поліції не знали, що він був у Луганську; воєнком приїхав до відділення поліції і забрав його в армію; не пам`ятає чи працівники поліції знали про контузію; не може згадати чи проводилась відеозйомка при слідчому експерименті 03.05.2017 року; не бачив щоб гроші у потерпілих забирав хтось; на інші питання поставлені свідкові ОСОБА_43 як судом, так і учасниками, останній не відповів;
2.1.11.Свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_13 у жодне із судових засідань не з`явився, причин своє неявки суд не повідомляв, на запити прокурора з`ясувалось, що на даний час перебуває у Російській Федерації.

2.2.Спростовуючи висунуте обвинувачення, за ініціативою сторони захисту, а саме обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 судом під час судового розгляду було отримано показання наступних осіб.
2.2.1.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту - ОСОБА_44 суду пояснив, що стосунків із обвинуваченими не має жодних, із ОСОБА_8 зустрічався у храмі, де він працює. Повідомив суд наступне, що повертався з богослужіння із Храму успіння пресвятої Богородиці що у смт. Козова, почув крики, побачивши бійку 4-х осіб (якщо це можна так назвати) біля кафе «Червона Рута», почав заспокоювати осіб, які брали там участь, вийшла також бармен цього кафе. Учасники бійки не зовсім реагували на нього, першим відреагував ОСОБА_8 . Крім цього, зазначив, що двоє з них лежали на землі, потім один підвівся, щоб застосовувались ножі не бачив, пригадав, що один з цих осіб мав синець на обличчі. Згодом приїхали працівники поліції, однак останні не намагались взяти пояснення та в результаті повели чотирьох осіб до відділення поліції, на місці протоколи ними не складалися. Встановлено, що він був очевидцем події бійки біля кафе «Червона Рута»;
2.2.2.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту - ОСОБА_45 суду пояснив, що обвинувачених по справі знає, стосунків із ними не має жодних. Повідомив суд, що в листопаді 2016 році після 18:05 год. по завершенні робочого дня зайшов у кафе бар «Червона Рута», побачив ОСОБА_10 із незнайомцями, привітавшись пішов відпочивати, згодом почув нецензурну лексику за столиком, де сиділи ці особи, та бармен закладу попросив їх вийти, оскільки вони розмовляли вже на підвищених тонах. Всі події розвивались на вулиці, і я через вікно бачив бійку, побачив ОСОБА_8 який тримався за руку. Зазначав, що особи, які сиділи за столиком були в нетверезому стані і не місцеві;
2.2.3.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту - ОСОБА_46 суду пояснив, що жодних стосунків із обвинуваченими і потерпілим не має. Повідомив, що 1-1,5 роки назад йшов вулицею ввечері у смт. Козова, почув біля магазину «Рукавичка» крики, нецензурну лайку, побачив страшну картину як ОСОБА_47 притиснули до стіни з ножем, погрожували йому двоє невідомих осіб, потім впали на землю. Незабаром приїхали працівники поліції та надійшов священик з храму, який розташований поруч. Зазначив, що бачив те, що було на вулиці, було не менше 4-х осіб, не бачив тілесних ушкоджень на цих особах, а працівники поліції жодних пояснень у нікого із присутніх не брали;
2.2.4.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту - ОСОБА_48 пояснила суду, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає зі шкільних років, а обвинуваченого ОСОБА_10 як жителя смт. Козова, у ніяких стосунках із вказаними особами не перебуває. Пригадує, що у п`ятницю 18 листопада 2016 року близько 17-18 години вечора двоє невідомих людей з дорожньою спортивною сумкою зайшли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по місцю її роботи, де вона працює на посаді бармена, замовили 300-500 грам горілки і закуску ( в одного із них була заклеєна брова і був більш випившим, а інший був тверезішим), розрахувався за все із нею мужчина який був більш тверезий. Приблизно за пів години до кафе зайшов ОСОБА_10 купив випивку, один з цих невідомих гостей штовхнув ОСОБА_10 , розлив рідину у склянці і запросив сісти до них. За кілька хвилин, вони вийшли із нашого кафе до коридору, було шумно і бармен попросила їх вийти із приміщення, оскільки їхня поведінка заважала нормальній роботі закладу. За деякий час, із вулиці було чути крик і стук, тремтіння вікон та бармен (свідок) викликала працівників поліції. До приїзду працівників поліції у конфлікт між чотирьма особами втрутився отець ОСОБА_49 із церкви, що знаходиться неподалік цього кафе у смт. Козова та вів з конфліктуючими особами розмову. Після приїзду працівників поліції, які нічого не з`ясовували на місці, не відбирали у осіб конфлікту жодних пояснень, бармен закладу «Червона Рута» пішла на своє робоче місце. Крім цього, зазначила, що працівник поліції ОСОБА_50 дзвонив об 23 годині щоб взяти у неї свідчення щодо подій 18.11.2016 року, однак домовились на ранок наступного дня у відділку, однак не знайшли часу для неї 19.11.2016 року, а прийшли ввечері цього ж дня по місцю її роботи. Згадала та повідомила, що один із невідомих осіб, який був у кафе тверезішим, говорив, що забирав брата (тобто іншого, з яким опинився у смт. Козова) із місць позбавлення волі, а також просили номер телефону таксі щоб добратися до міст Трускавця чи ОСОБА_51 , точно не може пригадати;
2.2.5.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_52 пояснив суду, що із обвинуваченим ОСОБА_8 навчався у одній школі і дружили по спорту. Повідомив суд, що 18.11.2016 року ввечері зайшов у кафе «Червона Рута», сів до громадянина Грушечко за столик, лицем до залу, бачив за одним із столиків сиділи невідомі люди, були випивші, один з яких п`яніший ходив по залу, підійшов до них із словами «хто ти по житті…». Приблизно за 15 хвилин зайшов до кафе ОСОБА_53 та підійшов до барної стійки, замовив 100 грам горілки, один із незнайомців, який був випивший штовхнув і горілка розлилась, почався конфлікт та поведінка незнайомих осіб заважала сидіти спокійно у кафе. За деякий час, свідок вийшов покурити на вулицю та побачив наступне, що мужчина, зростом вищий, який почав конфлікт із ОСОБА_54 у кафе, притиснув до сходів ОСОБА_55 із ножем у руках, а цей мужчина, зростом менший і спокійніший кричав «не роби це братуха». Побачивши цю картину, повернувся у кафе, повідомив бармена щоб викликала поліцію та повернувся на вулицю де вже стояв священик отець ОСОБА_49 та вів з ними розмову. Після приїзду працівників поліції, одного учасника конфлікту погрузили у машину, другий учасник конфлікту вернувся у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за сумкою, та й усі разом із іншим працівником правоохоронних органів пішли пішком з місця. Вказав на те, що був очевидцем подій (свідком) у кафе «Червона Рута» 18 листопада 2016 року, де застосовувались ножі;
2.2.6.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_56 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8 проходив службу у зоні АТО, стосунки дружні, повідомив суду, що ОСОБА_8 може охарактеризувати як людину відважну, порядну, з загостреним відчуттям справедливості, познайомились у м. Яворів, разом записалися у 70 десантну штормову бригаду, після того, як їх відправили у зону АТО базувалися в одному місці. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 людина моральних, правильних налаштувань;
2.2.7.Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_57 суду пояснив, що обвинуваченому ОСОБА_8 доводиться рідним братом, стосунки нормальні. Так, повідомив суду, що 18.11.2016 року брат прийшов додому з порізаною рукою, показав йому чорний ніж і поклав його. Наступного дня, під час обшуку у їхньому будинку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 подзвонив до матері і сказав де ніж працівникам поліції і вони його вилучили з шухляди в кімнаті брата, а також було вилучено кросівки, куртку і штани спортивні. Щодо грошей, то зазначив, що його брат їх не мав, а відтак і такі вилучені не могли бути. При цьому, вказав на те, що працівники поліції повідомили про затримання ОСОБА_8 коли приїхали до їхнього дому на обшук.
2.2.8.Аналізуючи покази вказаних свідків, суд констатує, що жоден із цих осіб не був безпосереднім очевидцем подій (обставин) вчинення даного кримінального правопорушення згідно обвинувального акту підписаного слідчим та затвердженого прокурором у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_8 , передбаченого ч.2 ст.121, ч.1 ст. 186 КК України та ОСОБА_10 , передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

2.3.Крім того, з метою обґрунтування висунутого обвинувачення сторона обвинувачення покликалась на наступні докази, які були досліджені та оцінка яких була надана судом під час судового розгляду.
2.3.1.Витяг з кримінального провадження №0000190 від 11.05.2017 року, підписаний слідчим ОСОБА_58 , з якого вбачається, що 19.11.2016 року о 11.46 год. до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надані ЄРДР) було внесено відомості під номером 1, про те, що 18.11.2016 року у Козівське ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області надійшло повідомлення фельдшера швидкої допомоги ОСОБА_27 , про те, що у приймальне відділення Козівської ЦРКЛ каретою швидкої допомоги доставлений ОСОБА_12 , 1977 року народження (надалі потерпілий) із діагнозом закрита черепно-мозкова травма, садни обличчя. 19.11.2016 року надійшла заява ОСОБА_13 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які нанесли тілесні ушкодження його брату. «Згідно довідки виданої Козівської ЦРКЛ встановлено, що ОСОБА_59 (очевидно, що у витягу допущено технічну описку в ініціалах ОСОБА_12 ) проходить лікування із діагнозом ЗЧМТ із субдуральна гематома (прооперований 19.11.2016 року із видаленням субдуральної гематоми) на даний час перебуває у комі з підключенням до апаратів штучної підтримки життєдіяльності». При цьому, правову кваліфікацію описаної фабули визначено як ч.2 ст.121 КК України. Крім того, згідно запису №2 вказаного витягу від 11.05.2017 року 10.05.2017 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та, серед іншого, про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи біля ОСОБА_12 , який без свідомості перебував на вул. Гвардійській у смт. Козова, діючи відкрито, а саме у присутності сторонніх осіб (кого саме не вказано), які розуміли протиправний характер його дій, а він у свою чергу, усвідомлював цю обставину, з корисливих мотивів, викрав із барсетки останнього грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень та складний ніж торгової марки «Gold Stell» моделі «АК-47» (т.3 а.с.28-29);
2.3.2.Витяг з кримінального провадження №0000190 від 10.05.2017 року, підписаний слідчим ОСОБА_58 , із одним записом та фабулою аналогічною за змістом із фабулою запису №1 у витязі, вказаному у п.2.3.1. цього вироку (т.3 а.с.30);
2.3.3.Витяг з кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року, підписаний слідчим ОСОБА_60 із відомостями зазначеними у фабулі аналогічними відомостям фабули запису №1 у витязі, вказаному в п.2.3.1 цього вироку. При цьому, правову кваліфікацію описаної фабули визначено як ч.1 ст.121 КК України (т.3 а.с.31);
2.3.4.Рапорт старшого інспектора-чергового Козівського ВП ОСОБА_61 від 18.11.2016 року про те, що о 21.15 год. по телефону надійшло повідомлення фельдшера швидкої допомоги « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_27 про те, що швидкою допомогою був доставлений ОСОБА_62 , 1977 р.н. житель Львівської області Сколівський район с. Орив з діагнозом ЗЧМТ всадини обличчя» (т.3 а.с.32);
2.3.5.Заява ОСОБА_13 , 23.05.1978 року від 19.11.2016 року написана на ім`я начальника Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області з проханням «притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб які нанесли його брату ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 тілесні ушкодження», яка згідно штампу на ній зареєстрована в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області 18.11.2016 року за №1815 уповноваженим працівником чергової частини ОСОБА_63 (т.3 а.с.33);
2.3.6.Постанова т.в.о. начальника СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_64 про доручення розслідування кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року слідчій групі від 19.11.2016 року (т.3 а.с.34);
2.3.7.Повідомлення першого заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_65 від 19.11.2016 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року (т.3 а.с.35);
2.3.8.Постанова першого заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_65 від 19.11.2016 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року (т.3 а.с.36-37);
2.3.9.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 19.11.2016 року про доручення здійснення розслідування кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року слідчому підрозділу вищого рівня, направлена 21.11.2016 року заступнику начальника СУ ГУ НП в Тернопільській області (т.3 а.с.38-40);
2.3.10.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 19.11.2016 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року в складі «прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 (старший групи), прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_67 , прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 (т.3 а.с.41-42);
2.3.11.Постанова заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_68 від 19.11.2016 року про доручення розслідування кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року слідчій групі у складі: слідчого СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_69 «призначивши її старшою», заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_70 , старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_71 , старшого слідчого в ОВС ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_72 , старшого слідчого криміналіста СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_73 , начальника СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_74 , старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_64 , слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_75 , слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_76 (т.3 а.с.43);
2.3.12.Клопотання слідчого ОСОБА_69 від 05.01.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 4-х місяців (19.03.2017 року) (т.3 а.с.44-47);
2.3.13.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 11.01.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 4-х місяців 19.03.2017 року (т.3 а.с.48-51);
2.3.14.Лист заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_77 від 03.02.2017 року першому заступнику військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_78 про передачу наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року для організації і здійснення процесуального керівництва у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 перебував на військовій службі в Збройних Силах України (т.3 а.с.52-53);
2.3.15.Лист першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_79 від 20.02.2017 року заступнику прокурора Тернопільської області ОСОБА_80 про направлення для організації досудового розслідування та процесуального керівництва матеріали наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року та постанову про визначення підслідності (т.3 а.с.54);
2.3.16.Постанова заступника генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_81 від 20.02.2017 року про визначення підслідності кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року за слідчим відділом слідчого управління Головного управління НП в Тернопільській області та визначення нагляду під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва за прокуратурою Тернопільської області (т.3 а.с.55-56);
2.3.17.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 01.03.2017 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року в складі «прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 (старший групи), прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_67 , прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 (т.3 а.с.57);
2.3.18.Постанова заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_68 від 03.03.2017 року про доручення розслідування кримінального провадження №0000190 від 19.11.2016 року слідчій групі у складі: слідчого СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_69 «призначивши її старшою», заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_70 , старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_71 , старшого слідчого в ОВС ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_72 , старшого слідчого криміналіста СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_73 , начальника СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_74 , старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_64 , слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_75 , слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_76 (т.3 а.с.43);
2.3.19.Клопотання слідчого ОСОБА_69 від 07.03.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 5-ти місяців (19.04.2017 року) (т.3 а.с.59-62);
2.3.20.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 10.03.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 5-ти місяців 19.04.2017 року (т.3 а.с.63-65);
2.3.21.Клопотання слідчого ОСОБА_69 від 07.04.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 6-ти місяців (19.05.2017 року) (т.3 а.с.66-69);
2.3.22.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 12.04.2017 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року до 6-ти місяців (т.3 а.с.70-72);
2.3.23.Витяг з кримінального провадження №0000145 від 10.05.2017 року, підписаний заступником начальника відділу ОСОБА_82 , із одним записом та фабулою, згідно якої «18.11.2016 року близько 20 години ОСОБА_8 , перебуваючи біля ОСОБА_12 , який без свідомості перебував на вул. Гвардійській смт. Козова, діючи відкрито, а саме у присутності сторонніх осіб, які розуміли протиправний характер його дій, а він у свою чергу, усвідомлював цю обставину, з корисливих мотивів, викрав з барсетки останнього грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень та складний ніж торгової марки «Gold Stell» моделі «АК-47»». При цьому, правову кваліфікацію описаної фабули визначено як ч.1 ст.186 КК України (т.3 а.с.73);
2.3.24.Рапорт слідчого слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_69 від 10.05.2017 року адресований начальнику ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_83 , який зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Тернопільській області того ж дня за №642, згідно якого в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року «встановлено, що після вчинення даного» (ч.2 ст.121 КК України) «кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебуваючи коло ОСОБА_12 , який від отриманих тілесних ушкоджень був без свідомості, діючи відкрито, а саме у присутності інших осіб, які розуміли протиправний характер його дій, а він у свою чергу, усвідомлював цю обставину, з корисливих мотивів, викрав з барсетки потерпілого грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень та складний ніж торгової марки «Gold Stell» моделі «АК-47». В подальшому ОСОБА_8 із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення.» (т.3 а.с.74);
2.3.25.Постанова першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_66 від 10.05.2017 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000145 від 10.05.2017 року, а саме прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 (т.3 а.с.75);
2.3.26.Постанова прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 від 10.05.2017 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань за №0000190 від 19.11.2016 року та за №0000145 від 10.05.2017 року в одне провадження з присвоєнням №0000190 (т.3 а.с.76-78);
2.3.27.Запит старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_64 №5345/108/03-06 від 19.11.2016 року здійснений в процесі перевірки матеріалів ЄО №1815 від 18.11.2016 року (ХОЧА ЗАЯВА ОСОБА_84 ВІД 19.11.2018, А ЗАРЕЄСТРОВАНА 18.11.2016 РОКОМ ЗА №1815) до Козівської ЦРКЛ щодо надання діагнозу « ОСОБА_12 , який проходить стаціонарне лікування у відділі інтенсивної терапії та анестезіології Козівської ЦРКЛ, для вирішення питання кваліфікації вчиненого правопорушення.» (т.3 а.с.79);
2.3.28.Повідомлення лікаря ОСОБА_85 про те, що « ОСОБА_12 1977 року народження перебуває у ВАТ Козівська ЦРКЛ з діагнозом: ЗЧМТ. Субдуральна гематома (операція 19.11.16 Краніектомія видалення субдуральної гематоми).» (т.3 а.с.80-81);
2.3.29.Відповідь головного лікаря Козівської ЦРКЛ від 28.11.2016 року на запит т.в.о. начальника СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП Шкільного за №5270/108/03-16 від 22.11.2016 року, згідно якої «забір крові на алкоголь у гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проводився в лабораторії Козівської ЦРКЛ і становить 3,63 проміле.». Крім того, вказаним листом було також надіслано завірену копію журналу прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації, які підтверджують факт госпіталізації ОСОБА_12 , встановлений діагноз та відділення, в яке госпіталізований хворий. При цьому, згідно відомостей вказаного журналу ОСОБА_12 1977 року народження був госпіталізований 18.11. о 21.20 год. (т.3 а.с.82-85);
2.3.30.Відповідь головного лікаря комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» (надалі Тернопільська університетська лікарня) №01-2/110 від 19.01.2017 року надана слідчому слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_86 про те, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 23.11.2016 року до моменту підготовки цієї відповіді з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Забій стиснення головного мозку важкого ступеня із стисненням гострою субдуральною гематомою зліва. Операція 18.11.2016 року краніотомія, видалення субдуральної гематоми. Забійна рана правої брови. Алкогольне сп`яніння 18.11.2016 року. Трахеостомія 24.11.2016 року (т.3 а.с.86);
2.3.31.Висновок експерта №11 від 03.03.2017 року згідно якого, на підставі судово-медичної експертизи за медичними документами на ім`я гр.-на ОСОБА_12 , 1977 року народження, встановлено, що у ОСОБА_12 при вступі 18.11.2016 року у Козівську центральну районну комунальну лікарню, подальшому перебуванні на стаціонарному лікуванні у цьому лікувальному закладі та Тернопільській університетській лікарні, за даними лікарського спостереження, проведених клініко-інструментальних досліджень, хірургічних операцій були виявлені: забійна рана довжиною близько 2 см. в ділянці зовнішнього краю правої надбрівної дуги; закрита черепно-мозкова травма у виді забою мозку та гострої субдуральної (під тверду мозкову оболонку) гематоми у лівій тім`яно-скроневій ділянці зі стисненням головного мозку, що призвело до розвитку тривалої церебральної коми з вираженою загальномозковою та вогнищевою симптоматикою. «Зазначені вище ушкодження є наслідком дії тупої травмуючої сили рана правого надбрів`я спричинена тупим предметом з обмеженою травмуючої поверхнею, індивідуальні властивості якої визначити не можна через відсутність в описанні ушкодження будь-яких ототожнюючи ознак, а забій мозку і субдуральна гематома у тім`яно-скроневій ділянці лівої гемісфери виникли як протиударні внутрішньочерепні ураження внаслідок травматичного впливу (удару тупим предметом) у праву половину обличчя. Формуванню субдуральної гематоми сприяв стан тяжкої алкогольної інтоксикації ОСОБА_12 під час травмування (за даними аналізу крові на алкоголь при його госпіталізації).» Травма голови у ОСОБА_12 виникла незадовго до його вступу у Козівську ЦРКЛ. Травма голови ОСОБА_12 із забоєм і стисненням головного мозку гострою лівобічною субдуральною гематомою та раною правої надбрівної ділянки належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Отримана ОСОБА_12 травма голови, зважаючи на локальних характер рани у правій надбрівній ділянці та відсутність ушкоджень на поруч розташованих виступаючих ділянках обличчя чи іншої локалізації, не характерна для падіння на площині (з висоти власного росту) (т.3 а.с.87-93);
2.3.32.Відповіддю головного лікаря Козівської ЦРКЛ №185/01.1-14 від 14.03.2017 року наданій слідчому ОСОБА_86 , у якій, згідно розрахунку, вказана загальна вартість лікування « ОСОБА_12 » становить 1712,00 грн. (т.3 а.с.94);
2.3.33.Відповіддю головного лікаря Тернопільської університетської лікарні №01-31/483 від 13.03.2017 року наданій слідчому ОСОБА_86 , у якій, згідно з розрахунку, вказана загальна вартість лікування ОСОБА_12 становить 21668,00 грн. (т.3 а.с.95);
2.3.34.Висновок експерта №38 від 03.05.2017 року, згідно з яким за даними висновку експерта №11, у медичних картах №3844 Козівської ЦРКЛ та №02/11728 Тернопільської університетської лікарні, де ОСОБА_12 стаціонарно лікувався із 18.11.2016 року по 25.01.2017 року, лікарями описано «лише одно» травматичне ушкодження на зовнішніх покривах тіла потерпілого забійна рана довжиною близько 2 см., глибиною до кістки, в ділянці зовнішнього окраю правої надбрівної дуги (зовнішнього кута правого ока за іншим описом). У вивчених медичних документах не виявлено жодних вказівок на наявність будь-яких інших морфологічних ознак травматизації зовнішніх покривів голови (зокрема крововиливів при операційному розрізі тканин у лівій скроневій ділянці під час резекційної трепанації черепа 19.11.2016 року), чи в інших ділянках тіла ОСОБА_12 .. Разом з тим, слід зазначити, що не кожен удар обов`язково призводить до утворення тілесного ушкодження садна, синця, рани чи іншого. Натомість ушкодження завжди є показником травмуючого впливу фактора зовнішнього середовища, а відсутність (чи невиявлення) його аж ніяк не свідчить про те, що такого впливу не було. Наведені у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.04.2017 року показання свідка ОСОБА_13 щодо нанесення потерпілому удару кулаком у верхню частину правої половини його обличчя в цілому відповідають виявленим у ОСОБА_12 і описаним у висновку експерта №11 від 03.03.2017 року травматичним змінам, а саме наявності в ділянці правого надбрів`я рани від тупого предмету з обмеженою травмуючої поверхнею та протиударних (протилежних від місця прикладання сили) внутрішньочерепних уражень у виді забою головного мозку і субдуральної гематоми у тім`яно-скроневій ділянці лівої гемісфери. У медичних документах на ім`я ОСОБА_12 , крім рани в ділянці правого надбрів`я, не виявлено описання ушкоджень зовнішніх покривів в інших ділянках голови потерпілого, у тому числі, в ділянках, у які за показаннями ОСОБА_13 були нанесені удари при побитті. У разі, якщо такі удари дійсно наносились, то, безумовно, вони могли сприяти розвитку та збільшенню об`єму внутрішньочерепного крововиливу у ОСОБА_12 (т.3 а.с.96-107);
2.3.35.Висновок експерта №635 від 06.12.2016 року, згідно з яким кров ОСОБА_12 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.3 а.с.144-145);
2.3.36.Протокол огляду місця події від 18.11.2016 року із таблицями ілюстрацій складений слідчим ОСОБА_60 у проміжку часу з 23.00 год. до 23.45 год., згідно з яким на вул. Гвардійській у смт. Козова навпроти в`їзду на прилеглу територію Козівського центру зайнятості, між електроопорами №1 та №2 на проїжджій частині виявлено п`ять плям крові, з яких лише з двох (а саме плями №3 та №4) відібрано взірці на марлеві тампони. В подальшому огляд було призупинено та переміщено до магазину «Рукавичка», що в смт. Козова на вул. Грушевського, 25. Огляд здійснено від магазину до банкомату «Райффайзен банк Аваль» шириною 10 метрів, в процесі якого виявлено 3 плями крові, з кожної з яких взято взірці на паперові хустинки. Після цього огляд переміщено «до підвального приміщення Козівського ВП» за адресою вул. С.Стрільців, 2, де в коридорі при вході в приміщення на дошках виявлено речовину бурого кольору. Фрагменти дерева із вказаними слідами вилучено та упаковано в паперовий аркуш, який поміщено в конверт. При огляді решти приміщень інших слідів бурого кольору не виявлено. Огляд на цьому завершився. (т.3 а.с.146-156);
2.3.37.Висновок експерта №644 від 20.12.2016 року згідно з яким на трьох шматках паперових хустинок, двох марлевих тампонах та зрізі деревини, наданої на дослідження виявлено кров людини. Виявлені властивості у слідах крові на трьох шматках паперових хустинок, двох марлевих тампонах зі змивами, зрізі деревини, вилучені при огляді місця події, можуть походити від особи (осіб) групи крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВ0, що не виключає можливості належати крові як громадянину ОСОБА_12 так і громадянину ОСОБА_8 .. Походження крові у вищевказаних слідах від громадянина ОСОБА_10 виключається (т.3 а.с.157-160);
2.3.38.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2016 року, яке розпочато 14.50 год. та завершено 15.10. год., складений старшим слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_60 і, згідно з яким свідкові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було пред`явлено до впізнання чотири фотознімки громадян. Перед пред`явленням особи для впізнання свідок ОСОБА_13 (в протоколі допущено технічну описку зазначено свідок ОСОБА_13 т.3 а.с.162) заявив, що може впізнати осіб, які спричинили 18.11.2016 року його братові ОСОБА_12 тілесні ушкодження, оскільки добре їх пам`ятає бо «добре розгледів у відділенні поліції та біля бару». За результатами проведеного огляд свідок ОСОБА_13 вказав на фото №4 на якому був зображений ОСОБА_8 . Особу на фото №4 ОСОБА_13 впізнав «за зовнішніми рисами обличчя, а саме розміром носа, видовженням чола, розміром очей та в сукупності за рисами обличчя» (т.3 а.с.161-163);
2.3.39.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2016 року, яке розпочато 15.30 год. та завершено 15.40. год., складений старшим слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_60 і, згідно з яким свідкові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було пред`явлено до впізнання чотири фотознімки громадян. Перед пред`явленням особи для впізнання свідок ОСОБА_13 (в протоколі допущено технічну описку зазначено свідок ОСОБА_13 т.3 а.с.165) заявив, що може впізнати осіб, які спричинили 18.11.2016 року його братові ОСОБА_12 тілесні ушкодження, оскільки добре їх пам`ятає бо «добре розгледів у відділенні поліції та біля бару». За результатами проведеного огляду свідок ОСОБА_13 вказав на фото №2 на якому був зображений ОСОБА_10 (в протоколі, очевидно, допущено описку і зазначено « ОСОБА_87 »). Особу на фото №2 свідок ОСОБА_13 впізнав «за зовнішніми рисами обличчя, а саме відтопиренням вух, більш круглою формою обличчя та загальними рисами у їх сукупності» (т.3 а.с.164-166);
2.3.40.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2016 року (в протоколі зазначено 2015 рік, що очевидно є технічною опискою), яке розпочато 14.50 год. та завершено 14.10. год., складений старшим слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_60 і, згідно з яким свідкові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було пред`явлено до впізнання чотири фотознімки громадян. Перед пред`явленням особи для впізнання свідок ОСОБА_13 (в протоколі допущено технічну описку зазначено свідок ОСОБА_13 т.3 а.с.168) заявив, що може впізнати особу, яка проходила вулицею коли його брату наносили тілесні ушкодження двоє невідомих йому тоді людей, так як добре його запам`ятав, бо він допомагав завантажити у швидку його брата. За результатами проведеного огляду свідок ОСОБА_13 вказав на фото №1 на якому був зображений ОСОБА_88 .. Особу на фото №1 свідок ОСОБА_13 впізнав «за характерною щетиною, овальною формою лиця заокругленою на краях, характерній стрижці та інших зовнішніх ознаках» (т.3 а.с.167-169);
2.3.41.Протокол від 19.04.2017 року проведення слідчого експерименту, який розпочато о 16.27 год. та завершено 17.30 год., складений слідчим ОСОБА_58 , згідно з яким, за твердженнями свідка ОСОБА_13 описано, що останній разом із братом ОСОБА_12 , який знаходився праворуч від нього та якого він тримав «під руку» йшов дорогою від Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області по вулиці Гвардійській у смт. Козова в напрямку до автостанції. Напроти будівлі центру зайнятості та правого нижнього кута школи №1 у смт. Козова, на переконання свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_10 підбіг ззаду до нього і вдарив його у спину в результаті чого він впав на коліна та руки, потягнувши при цьому за собою брата, який опинився в результаті цього над ним. В подальшому, на думку ОСОБА_13 , ОСОБА_10 вдарив його кулаком лівої руки в ліву частину обличчя. В результаті він впав на лікті, а брат ОСОБА_12 впав на нього, а його голова при цьому була спрямована в сторону вокзалу з ухилом ліворуч, а обличчя повернено в сторону будівлі центру зайнятості. Зі слів ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в цей час стояв з правої сторони та трохи позаду них з братом. Після удару ОСОБА_10 ОСОБА_13 лицем був повернений у напрямку до школи і, відповідно, з його слів, бачив як в подальшому ОСОБА_8 завдав удару ОСОБА_12 в ділянку між лопаткою та правим плечовим суглобом. На переконання свідка в спину брата ( ОСОБА_12 ) були нанесені й інші удари, однак він їх не бачив, бо виліз з-під останнього. Відбігши вниз в напрямку автовокзалу та вправо свідок, згідно протоколу слідчого експерименту, знаходився на відстані близько 7 (семи) метрів від місця події. При цьому, ОСОБА_12 стояв навколішках, обпершись на руки, а тіло було зміщено вперед. ОСОБА_8 відносно потерпілого знаходився справа на відстані 1 метра паралельно до зони грудей і розміщений був лицем до ОСОБА_12 ліворуч по відношенню до потерпілого зі сторони центру зайнятості на відстані 1-1,5 метра від потерпілого паралельно зоні живота знаходився ОСОБА_10 .. В подальшому, згідно відомостей наданих свідком ОСОБА_13 , ОСОБА_8 правою рукою, стиснутою в кулак, завдав удару потерпілому в праву лобово-скроневу ділянку обличчя біля зовнішнього кінця брови. Від цього удару, ОСОБА_12 більше припав до землі та повернувся лицем в сторону центру зайнятості та під час того, як намагався піднятися опираючись на коліна та випрямлені руки ОСОБА_10 завдав двох ударів ногами один в плече ОСОБА_12 , а інший в голову вище вуха. В результаті цього, потерпілий перевернувся на спину та почав хрипіти. В подальшому, зі слів ОСОБА_13 , ОСОБА_8 сказав ОСОБА_10 «давай відкачувати», а той відійшов в сторону і почав дзвонити. В цей час ОСОБА_8 зігнувся над ОСОБА_12 та, згідно протоколу проведення слідчого експерименту, «ніби шукав щось», «так як би відкачував» та «розстібнув руками куртку». Інших ударів він не бачив. Додатково повідомив, що зверху йшов хлопець, який зупинився біля них і знаходився зі сторони ОСОБА_10 .. Він кричав викликати швидку. Крім того, свідок ОСОБА_13 сказав, що місце пригоди освічувалось вуличним ліхтарем і після удару ОСОБА_8 у праву частину обличчя потерпілого, зокрема праву брову це місце кровоточило (т.3 а.с.170-191);
2.3.42.Протокол від 03.05.2017 року проведення слідчого експерименту, який розпочато о 15.25 год. та завершено 17.10 год., складений слідчим ОСОБА_58 , згідно з яким, за твердженнями свідка ОСОБА_89 описано, що останній бачив, як дорогою по вул. Гвардійській у смт. Козова в напрямку до автовокзалу йшли двоє невідомих йому людей (в подальшому йому стало відомо, що були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ). При цьому, один з них, той який був зліва, ближче до сторони місцезнаходження будівлі центру зайнятості тримав того, що був справа за «підруку». Місцем події свідок ОСОБА_43 вказав праву сторону проїжджої частини вулиці Гвардійської яка знаходиться напроти центру зайнятості та нижнього лівого кута школи. Позаду братів Склінарів йшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , «які до останніх щось кричали та як він підійшов до них ОСОБА_8 сказав йому в нецензурній формі покинути дане місце та йти куди він йшов на що свідок відбіг до Козівського центру зайнятості». Пробігаючи побачив раніше невідомих йому осіб та обігнавши їх позаду почув «якісь крики, що були подібні на бійку», а коли повернувся то побачив як відбувалася бійка в результаті якої ОСОБА_12 було заподіяно тілесні ушкодження. При цьому, він ОСОБА_43 знаходився по стороні центру зайнятості нижче його будівлі на виїзді з прилеглої території, один з братів в цей час відбіг від місця події вниз в напрямку автовокзалу та в праву сторону і знаходився біля електроопори. ОСОБА_12 в цей час знаходився на місці події стоячи обпершись на асфальт на коліна та прямі руки. ОСОБА_8 знаходився праворуч позаду потерпілого на відстані приблизно 1 метра, а ОСОБА_10 ліворуч від потерпілого зі сторони центру зайнятості на відстані приблизно 1-1,5 метра від ОСОБА_12 в подальшому ОСОБА_8 наніс два удари кулаком по тілу потерпілого, один лівою рукою в середню зону спини, другий правою рукою в праву частину обличчя потерпілого в зоні правої передньої скроневої ділянки. В подальшому ОСОБА_12 впав повернувшись ліворуч та опираючись на руки намагався піднятися із землі. В цей момент, зі слів ОСОБА_89 , ОСОБА_90 наніс два удари ногами по тілу ОСОБА_12 .. Один лівою ногою в бічну поверхню лівого плеча, а другий правою ногою в ділянку коло вуха. Після цього, ОСОБА_12 повернувся з права на ліво та ліг повністю спиною на асфальт. Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не наносили удари потерпілому та намагалися йому допомогти, але він не реагував на їхні дії. В подальшому ОСОБА_10 відійшов та дзвонив «на швидку», а ОСОБА_8 залишився коло потерпілого та, зі слів свідка ОСОБА_89 , розстібнув одяг останнього і щось шукав під ним та, взявши якісь речі поклав їх до своєї кишені (т.3 а.с.215);
2.3.43.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2017 року, яке розпочато 10.04 год. та завершено 10.15. год., складений старшим слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_60 і, згідно з яким свідкові ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 було пред`явлено до впізнання чотири фотознімки громадян. Перед пред`явленням особи для впізнання свідок ОСОБА_28 заявив, що «може його впізнати за округлістю обличчя, відтопиреними вухами та загальною формою обличчя». За результатами проведеного огляду свідок ОСОБА_28 вказав на фото №2 на якому був зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Особу на фото №2 ОСОБА_28 впізнав за « округлим обличчям, відтопиреними вухами, темним коротким волоссям, худим обличчям» (т.3 а.с.216-218);
2.3.44.Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контролю від 29.11.2016 року, «розсекречений 19.12.16» згідно з яким, серед іншого, ОСОБА_10 своєму співрозмовнику повідомив, що потерпілий впав на землю, а він підійшов до нього і тричі його вдарив. Під час спроби встати він впав і був глухий удар. В подальшому він почав відтирати снігом і викликав швидку (т.3 а.с.219-220);
2.3.45.Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контролю від 29.11.2016 року, «розсекречений 19.12.16» згідно з яким, серед іншого, ОСОБА_8 своєму співрозмовнику повідомив, що він вийшов з поліції і «пішов вниз», а його товариш відстав і ще з ним хтось чекав братів ОСОБА_33 . Потім вони наздогнали його і на питання де ці відповіли «та там лежить». Повернувшись він почав снігом витирати і сказав до його брата, щоб він допоміг і викликали швидку (т.3 а.с.221-222);
2.3.46.Заява ОСОБА_91 про надання добровільної згоди на проведення слідчих дій на території її господарства на АДРЕСА_1 від 19.11.2016 року (т.3 а.с.223);
2.3.47.Протокол огляду місця події від 19.11.2016 року складений слідчим ОСОБА_60 у проміжку часу з 16.40 год. до 17.45 год., згідно з яким на АДРЕСА_1 згідно якого в процесі огляду виявлено взуття чорного кольору із написом «FILA», ніж чорного кольору складний із написом АК-47 та штани чорного кольору спортивні (т.3 а.с.224-228);
2.3.48.Висновок експерта №240 від 26.12.2016 року, згідно з яким в речовині бурого кольору, розташованій на поверхні клинка складаного ножа знайдено кров та епітеліальні тканини особи чоловічої статі. Виявлені на клинку ножа сліди можуть походити від чоловіка (чоловіків) в крові якого (яких) міститься антиген H системи АВ), в тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_8 (при наявності в останнього ушкоджень, які б супроводжувались зовнішньою кровотечею). Походження виявлених слідів від ОСОБА_10 виключається (т.3 а.с.229-232);
2.3.49.Довідка про витрати на проведення судової експертизи холодної зброї №1.2-4/17 від 01.02.2017 року в кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року, згідно з якою вартість експертизи, за результатами якої видано висновок №1.2-4/17, становить 351,84 грн. (т.3 а.с.233);
2.3.50.Висновок експерта №1.2-4/17 від 01.02.2017 року, згідно з яким наданий на експертизу предмет, який вилучений за адресою проживання ОСОБА_8 до холодної зброї не відноситься та є складаним ножем господарсько-побутового призначення, моделі «Gold Steel AK-47», виробництва Китаю (т.3 а.с.234-236);
2.3.51.Довідка про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6-77/17 від 14.02.2017 року в кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року, згідно з якою вартість експертизи, за результатами якої видано висновок №6-77/17, становить 351,84 грн. (т.3 а.с.237);
2.3.52.Висновок експерта №6-77/17 від 14.02.2017 року, згідно з яким залишкова вартість ножа складаного торгової марки «Gold Stell» модель «АК-47» з урахуванням проценту зносу, станом на 18.11.2016 року може становити 211,25 грн. (т.3 а.с.238-243);
2.3.53.Висновок експерта №642 від 21.12.2016 року, згідно з яким на спортивних штанах та парі кросівок, вилучених при огляді житлового будинку, де проживає ОСОБА_8 , слідів, подібних на кров, не виявлено (т.3 а.с.244-245);
2.3.54.Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2016 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року, а саме: пару чоловічого взуття чорного кольору із написом «FILA», складний ніж чорного кольору із написом «АК-47»; чоловічі спортивні штани чорного кольору; чорну балонову куртку із капюшоном із нашивкою червоного кольору «ОНН»; штани спортивні сірого кольору; світер із високим коміром темно-синього кольору; футболку на короткий рукав синього кольору із написами на її передній частині чорного кольору; пару чоловічих кросівок темно-синього кольору із червоними вставками; запальничку чорного кольору із написом «BIC»; чорну балонову чоловічу куртку із капюшоном із нашивкою «Nike» (т.3 а.с.246);
2.3.55.Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.03.2017 року, складена слідчим ОСОБА_92 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року: 1) 3 шматки паперових хусток, 2 металевих тампони зі змивами, зріз деревини в паперових конвертах, що загально упаковані в паперовий конверт; 2) складний ніж чорного кольору із надписом «АК-47», що знаходиться в сейф пакеті №3790504; 3) тампон змиву з поверхні клинка складного ножа, що паперовому конверті; 4) тампони змиву з обох рук ОСОБА_10 , що упаковані в два паперові конверти; 5) зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_10 , що упаковані в два паперові конверти; 6) чорну балонову чоловічу куртку із капюшоном із нашивкою «Nike», що упакована в чорний поліетиленовий пакет та була вилучена під час затримання ОСОБА_8 ; 7) зрізі нігтів обох рук ОСОБА_8 , що упаковані в два паперові конверти; 8) спортивні штани чорного кольору та пара чоловічих кросівок чорного кольору із надписом «FILD», що упаковані в картону коробку; 9) тампони змиву з обох рук ОСОБА_8 , що упаковані в два паперові конверти; 10) чорну балонову куртку із капюшоном із нашивкою червоного кольору «ОНН», світер із високим коміром темно-синього кольору із червоними вставками, що є упаковані в чорний поліетиленовий пакет та були вилучені під час затримання ОСОБА_10 ; 11) запальничку чорного кольору із написом «BIC». Вказані «речові докази здати на зберігання у камеру схову Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області (т.3 а.с.247-248);
2.3.56.Квитанція 7 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, №0000190 старшим інспектором-криміналістом ОСОБА_93 та перелічених у п.2.3.55. цього вироку (т.4, а.с.1);
2.3.57.Розписка ОСОБА_10 про те, що він отримав від слідчого грошові кошти в розмірі 159 грн. та дві «Приватбанківські» карточки, що були вилучені у нього під час його затримання (т.4 а.с.2);
2.3.58.Розписка ОСОБА_94 , згідно якої вона отримала від слідчого мобільний телефон IMEI № НОМЕР_1 та сім-картку Київстар, а також паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, які належать ОСОБА_8 .. Отримане нею майно зобов`язалась передати родичам власника (т.4 а.с.3);
2.3.59.Копія паспорта громадянина України ОСОБА_10 серії НОМЕР_2 , виданого Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 13 грудня 2006 року (т.4 а.с.4);
2.3.60.Вимога УІЗ ГУНП в Тернопільській області від 21.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_10 був засуджений 26.01.2003 року судом Преображенського РС г.Москви до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць та 12.04.2011 року Козівським районним судом Тернопільської області до 3 років позбавлення волі (т.4 а.с.5);
2.3.61.Копія вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 12.04.2011 року, відповідно до якої ОСОБА_10 був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі (т.4 а.с.6-8);
2.3.62.Відомості про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 (т.4 а.с.9);
2.3.63.Довідка Козівської центральної районної лікарні №717 від 21.11.2016 року, згідно з якою ОСОБА_10 не знаходиться на «Д» обліку в нарколога та психіатра (т.4 а.с.10);
2.3.64.Довідка-характеристика ОСОБА_10 №3772/3-16 від 21.11.2016 року Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, згідно якої до адміністративної відповідальності органом місцевого самоврядування не притягувався, громадського порядку не порушував, зауважень до нього немає (т.4 а.с.11);
2.3.65.Довідка Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області №3773/3-16 від 21.11.2016 року про склад сім`ї та прописку ОСОБА_10 (т.4 а.с.12);
2.3.66.Копія військового квитка ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 від 30.06.2016 року (т.4 а.с.13);
2.3.67.Довідка ІНФОРМАЦІЯ_10 №2/2102 від 12.12.2016 року згідно з якою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був відправлений для підготовки спеціалістів у військову частину пп В НОМЕР_4 АДРЕСА_4 (т.4 а.с.14);
2.3.68.Витяг з послужного списку солдата ОСОБА_10 військової частини польова пошта НОМЕР_5 (т.4 а.с.15);
2.3.69.Службова характеристика від 18.01.2017 року солдата ОСОБА_10 , серед іншого, згідно якої останній перебуває на посаді старший навідник та зарекомендував себе як не надто ініціативний та не дисциплінований військовослужбовець. До виконання обов`язків ставиться без належної відповідальності, поставлені завдання виконує невчасно та неякісно. За характером спокійний, з товаришами по службі спілкується мало. На критику реагує спокійно. Має схильність до зловживання спиртними напоями. За час проходження військової служби неодноразово порушував дисциплінарний статут ЗСУ (вживання алкоголю, запізнення на шикування підрозділу, порушення форми одягу, самовільне залишення військової частини). Не здатен критично оцінювати свою діяльність (т.4 а.с.16);
2.3.70.Медична характеристика на солдата ОСОБА_10 , згідно з якою останній проходить військову службу в військовій частині-польова пошта НОМЕР_5 з вересня 2016 року, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває тощо (т.4 а.с.17);
2.3.71.Витяг з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07.09.2016 року №271 м. Авдіївка, згідно з яким солдата контрактної служби ОСОБА_10 з 05 вересня 2016 року зараховано в списки особового складу частини і вважається таким, що з 05 вересня 2016 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т.4 а.с.18);
2.3.72.Заява ОСОБА_10 від 19.11.2016 року про, серед іншого, обставини подій 18.11.2016 року згідно з яких він вказав, що з Козівського відділення поліції рухався до автостанції та побачив двох осіб та вирішив наздогнати їх з метою вияснення стосунків. Біля Козівської бібліотеки одному з цих осіб наніс кілька ударів руками в область голови, а другий втік, в цей час ОСОБА_8 стояв. В подальшому ОСОБА_10 зі свого мобільного телефону викликав «швидку», бо особа якій він наніс удари потребує допомоги (т.4 а.с.19-20);
2.3.73.Протокол про затримання ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 19.11.2016 року, складений старшим слідчим СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_60 в період часу з 18 год.30 хв. до 19 год.40 хв. у присутності захисника ОСОБА_11 та понятих: ОСОБА_95 та ОСОБА_96 (т.4 а.с.21-26);
2.3.74.Висновок експерта №621 від 02.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_10 , 1981 року народження, згідно якого кров останнього належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною схемою АВ0 (т.4 а.с.27-28);
2.3.75.Висновок експерта № 243 від 28.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи речового доказу (тампонів змивів з рук ОСОБА_10 ), за підсумками якої з рук останнього знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Крові не виявлено. Серологічно в цих об`єктах визначено антигени А і Н системи АВ0. З висновків експерта №№ 240, 621, 635, 636 відомо, що кров ОСОБА_10 належить до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до групи 0(I) з ізогемаглютиніном анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. На підставі отриманих результатів, з урахуванням груп крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів від самого ОСОБА_10 . Домішки клітин ОСОБА_12 та ОСОБА_8 допускаються (т.4 а.с.29-30);
2.3.76.Висновок експерта №241 від 28.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи речового доказу (піднігтьового вмісту рук ОСОБА_10 ), за підсумками якої знайдено епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі, про що свідчить виявлення в ядрах клітин відповідного статево специфічного маркера, та визначено антигени А і Н системи АВ0. Крові не виявлено. З висновків експерта №№ 240, 621, 635, 636 відомо, що кров ОСОБА_10 належить до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до групи 0(I) з ізогемаглютиніном анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групи крові зазначених у постанові осіб, не виключає походження виявлених у слідів від чоловіка (чоловіків або осіб, серед яких був чоловік) носія (носіїв) антигенів А і Н системи АВ0, в тому числі від змішування власних клітин ОСОБА_10 та клітин ОСОБА_12 і ОСОБА_8 (т.4 а.с.31-32);
2.3.77.Висновок експерта №1900 від 22.11.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_10 , 1981 року народження, за підсумками якої при судово-медичній експертизі у ОСОБА_10 виявлено садно на мочці лівої вушної раковини. Зазначене ушкодження виникло від дії тупого предмета приблизно за 3-5 днів до проведення експертизи, що підтверджується його характером і властивостями. Виявлене у ОСОБА_10 садно за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень. Вказане ушкодження за своїм розташуванням не властиве для виникнення при падінні з висоти власного росту (на площині). Утворення зазначеного ушкодження у вказаний у постанові термін не виключається (т.4 а.с.33-35);
2.3.78.Висновок експерта №641 від 22.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи речових доказів:одягу та взуття ОСОБА_10 , за підсумками якої у слідах на куртці, яка належить ОСОБА_10 , знайдено кров. В сліді позначеному під №3 на куртці ОСОБА_10 , крові не виявлено; на джемпері, спортивних штанах, футболці та парі кросівок слідів, подібних на кров, не виявлено. Встановлено, що в об`єктах №№ 1,2 це кров людини. При серологічному дослідженні в об`єктах №№1,2 виявлено антиген Н, крім того в об`єкті №1 виявлено ізогемаглютинін анти-А і анти-В. Кров громадянина ОСОБА_12 та ОСОБА_8 належить до групи 0(I) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_10 належить до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, виявлені властивості у слідах крові, що розташовані на куртці громадянина ОСОБА_10 , можуть походити від особи (осіб) групи крові 0(I) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВ0, що не виключає можливості належати крові як громадянину ОСОБА_12 так і громадянину ОСОБА_8 . Походження крові у вищевказаних слідах від громадянина ОСОБА_10 , виключається (т.4 а.с.36-38);
2.3.79.Копії ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2016 року про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.4 а.с.40-42);
2.3.80.Копія ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2017 року згідно з якою захиснику підозрюваного у клопотанні про зміну раніше застосованого до ОСОБА_97 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовлено, та продовжено строк тримання під вартою щодо останнього (т.4 а.с.43);
2.3.81.Копія ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2017 року, згідно з якою строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжено (т.4 а.с.44-45);
2.3.82.Копія ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.04.2017 року згідно з якою строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжено (т.4 а.с.46-47);
2.3.83.Копія паспорта громадянина України ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 , виданого Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 23 квітня 1997 року та копія РНОКПП НОМЕР_7 (т.4 а.с.48);
2.3.84.Відомості про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 (т.4 а.с.49);
2.3.85.Вимога УІЗ ГУ НП в Тернопільській області №11878/9/5-2016 від 21.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався (т.4 а.с.50);
2.3.86.Довідка Козівської центральної районної лікарні №716 від 21.11.2016 року, згідно з якою ОСОБА_8 не знаходиться на «Д» обліку в нарколога та психіатра (т.4 а.с.51);
2.3.87.Довідка-характеристика ОСОБА_8 №3774/3-16 від 21.11.2016 року Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, згідно якої до адміністративної відповідальності органом місцевого самоврядування не притягувався, громадського порядку не порушував, зауважень до нього немає (т.4 а.с.52);
2.3.88.Довідка Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області №02-02/16345 від 21.11.2016 року про документування ОСОБА_10 (не документований) та ОСОБА_8 (виданий 23.04.2013 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 з терміном дії до 23.04.2023 року) (т.4 а.с.53);
2.3.89.Копія посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_8 серії НОМЕР_9 від 24.05.2016 року (т.4 а.с.54);
2.3.90.Копія пенсійного посвідчення виданого Пенсійним фондом України за № на ім`я ОСОБА_8 вид пенсії по інвалідності ІІІ група загальне захворювання (т.4 а.с.215);
2.3.91.Протокол про затримання ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 19.11.2016 року, складений старшим слідчим СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_60 в період часу з 20 год. 30 хв. до 21 год. 39 хв. у присутності понятих: ОСОБА_95 та ОСОБА_96 (т.4 а.с.216-221);
2.3.92.Повідомлення слідчого ОСОБА_64 від 19.11.2016 року матері ОСОБА_8 ОСОБА_91 про його затримання та місце утримання (т.4 а.с.222);
2.3.93.Висновок експерта №636 від 06.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи крові ОСОБА_8 , 1971 року народження, згідно якого кров останнього належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною схемою АВ0 (т.4 а.с.224-225);
2.3.94.Висновок експерта № 244 від 29.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи речового доказу (тампонів змивів з рук ОСОБА_8 ), за підсумками якої знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Крові не виявлено. Серологічно в цих об`єктах визначено антиген Н системи АВ0. З висновків експерта №№240, 621, 635, 636 відомо, що кров ОСОБА_10 належить до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до групи 0(I) з ізогемаглютиніном анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, не виключається походження виявлених слідів від ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .. При цьому, дані сліди не належать ОСОБА_10 (т.4 а.с.227-228);
2.3.95.Висновок експерта №242 від 29.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту рук ОСОБА_8 , за підсумками якої знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. При серологічному дослідженні в цих об`єктах виявлено антиген Н системи АВ0. Крові не виявлено. З висновків експерта №№240, 621, 635, 636 відомо, що кров ОСОБА_10 належить до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до групи 0(I) з ізогемаглютиніном анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, виявлені в піднігтьовому вмісті рук сліди можуть походити від ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . При цьому, домішки клітин ОСОБА_10 в цих об`єктах виключаються (т.4 а.с.230-231);
2.3.96.Висновок експерта №1899 від 22.11.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , 1971 року народження, в ході якої виявлено синець і садно на тильній поверхні лівої кисті, які виникли за 3-5 днів до дати проведення експертизи та належать до легких тілесних ушкоджень. Такі ушкодження не властиві для утворення при падінні з висоти власного зросту (на площині) (т.4 а.с.232-234);
2.3.97.Висновок експерта №643 від 22.12.2016 року щодо проведення судово-медичної експертизи слідів виявлених на куртці ОСОБА_8 , в ході якої з`ясовано, що крові на такій не виявлено (т.4 а.с.236-237);
2.3.98.Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2016 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.01.2017 року (т.4 а.с.238-240);
2.3.99.Ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2017 року, 13.03.2017 року, 13.04.2017 року, 17.05.2017 року про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 остаточно до 17.06.2017 року (т.4 а.с.241-249, т.5 а.с.1-2);
2.3.100.Ухвала слідчого судді Апеляційного суду Тернопільської області від 23.11.2016 року (розсекречена 04.07.2018 року) на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із застосуванням технічних засобів аудіо контролю підозрюваного ОСОБА_10 на 5 днів з моменту постановлення цієї ухвали (т.5 а.с.25-26);
2.3.101.Ухвала слідчого судді Апеляційного суду Тернопільської області від 23.11.2016 року (розсекречена 04.07.2018 року) на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із застосуванням технічних засобів аудіо контролю підозрюваного ОСОБА_8 на 5 днів з моменту постановлення цієї ухвали (т.5 а.с.27-28);
2.3.102.Носії інформації із технічними записами здійснюваного аудіо контролю щодо підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , розсекречені 19.12.16, у кількості 10 шт. (т.5 а.с.35-44);

2.4.Спростовуючи висунуте обвинувачення, сторона захисту надала та суд зі клопотанням сторони захисту отримав наступні докази, які на переконання обвинувачених та їхніх захисників, спростовують та/або надають можливість більш об`єктивно та критично оцінити надані стороною обвинувачення докази:
2.4.1.Лист-повідомлення слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області №8104/9/5-2018 від 18.06.2018 року на виконання вимог ухвали Козівського районного суду Тернопільської області від 05.06.2018 року про доручення проведення слідчої дії (т.4 а.с.117-118);
2.4.2.Супровідний лист слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області №8627/9/5-2018 від 02.07.2018 року з додатками на 11 аркушах, відповідно до яких при проведенні слідчих дій в порядку передбаченому главою 20 КПК України з`ясовано наступне:
2.4.2.1. ОСОБА_38 (далі свідок), ІНФОРМАЦІЯ_11 вступив у 1 клас 01.09.2003 року (наказ №130 від 30.08.2003р.), у 2004 році його переведено до 2 класу (наказ №65 від 01.06.2004р), відповідно до наказу по школі від 30.08.2004р. «126 «Про організацію індивідуального навчання в 2004-2005н.р.» його (свідка) переведено на індивідуальну форму навчання за програмою допоміжної школи, а саме по програмі РВД з 2004-2005 н.р. по 2008-2009 н.р. Так, відповідно до копії витягу із протоколу діагностичного засідання ОПМПК №40/171-П від 20.02.2009 року свідку рекомендовано продовжити навчання в Новосільській спеціалізованій школі-інтернаті РВД (6 клас) із приміткою, що останній відмовився від продовження навчання у цій школі-інтернаті (т.4, а.с.120);
2.4.2.2.згідно з характеристики Козівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 ОСОБА_43 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживає у АДРЕСА_5 . У 2003 році поступив до 1 класу, у 2004 році був переведений на індивідуальну форму навчання за програмою РВД. У школі проявляв предметно-практичні дії нерішучі, працездатність та темп роботи рівномірно помірні, з перевагою гальмування над збудженням. Стійкість уваги залежала від виду діяльності та зацікавлення нею. ОСОБА_98 важко зосереджувати тривалий час увагу на об`єкті, успішність переключення знижувалася під час переходу від одного виду діяльності до іншого. Обсяг уваги вузький. Виявлено недостатній рівень абстрагування та узагальнення, важко виділяв загальні ознаки предмета та порівнював предмети. Сформованість узагальнень на низькому рівні. Знання отримані під час виконання завдань частково переносив на розв`язання аналогічних. Пам`ять механічна. Засвоєння навчального матеріалу: опанування навчальних предметів було важким для нього. Він вивчив букви, але писати під під диктовку не навчився, переписував з друкованого тексту. Читав по складах, але прочитаного не розумів, словниковий запас обмежений. Усний рахунок здійснював у межах 10. Складніші приклади рахував з допомогою калькулятора. Зовсім не засвоїв таблицю множення і ділення. Математичні задачі розв`язувати не навчився тощо (т.4 а.с.121);
2.4.2.3.відповідно до листа №93 від 27.06.2018 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у Козівській загальноосвітній школі I-III ступенів №2 не навчався (т.4 а.с.122);
2.4.2.4.згідно з довідками Козівської Центральної районної комунальної лікарні №461/01-1-14,№459/01-1-14, №458/01-1-14 та №460/01-1-14 від 26.06.18р. ОСОБА_13 на Д обліку у нарколога та психіатра не знаходиться, ОСОБА_43 на Д обліку у нарколога не знаходиться, однак знаходиться на «Д» обліку в психіатра з 15.04.2002р., діагноз: легка розумова відсталість (т.4, а.с.125-128);
2.4.2.5.згідно з листом Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області №/108/03-2018 від 27.06.2018 р. ОСОБА_43 та ОСОБА_13 були допитані у якості свідків у кримінальному провадженні 0000190 від 19.11.2016 року, яке було скероване до суду з обвинувальним актом (т.4 а.с.129).

2.5.Під час судового розгляду прокурори підтримали висунуте ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачення, покликаючись на ті джерела доказів, які були надані стороною обвинувачення з підстав, викладених в обвинувальній промові прокурора ОСОБА_5 (т.5 а.с.169-178). При цьому, сторона обвинувачення просила суд:
2.5.1. ОСОБА_8 «визнати винним і призначити йому міру покарання: за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років; за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання меншу суворого більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.12.2015 року) в строк признаного судом покарання ОСОБА_8 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з часу затримання, а саме 19.11.2016 року по даний час, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі»;
2.5.2.« ОСОБА_10 визнати винним і призначити йому міру покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років. На підставі ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.12.2015 року) в строк призначеного судом покарання ОСОБА_10 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з часу затримання, а саме 19.11.2016 року по даний час, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі»;
2.5.3.«Цивільні позови, заявлені у кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі: фінансового управління Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 від злочину на загальну суму 21668 грн.; фінансового управління Козівської районної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 від злочину на загальну суму 1712 грн. задовольнити в повному обсязі»;
2.5.4.«Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в користь Державного бюджету України судові витрати у провадженні в розмірі 703,68 грн. за проведення експертиз експертною установою. Зокрема, витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування: на проведення експертизи холодної зброї №1.2-4/17 від 01.02.2017 року 351,84 грн.; на проведення товарознавчої експертизи №6-77/17 від 14.02.2017 року 351,84 грн.»;
2.5.5.Речові докази у кримінальному провадженні повернути їхнім власникам, а решту знищити».

2.6.Під час судового розгляду сторона захисту, а саме:
2.6.1.Обвинувачений ОСОБА_8 з думкою прокурора та з мірою покарання не згідний, вину не визнає. У суді дав показання наступного змісту: 18.11.2016 року перебуваючи у дома перед телевізором, подзвонив ОСОБА_8 і попросив про допомогу і повідомив про виникнення конфлікту у кафе «Червона Рута» у смт. Козова з невідомими особами. Зайшовши у цей заклад в коридор, бармен в цей час попросила всіх вийти, а ОСОБА_99 попередив його про ніж у одного з цих невідомих осіб. Всі з коридору вийшли на вулицю і випередивши події, ОСОБА_8 вибив ножа з рук ОСОБА_100 , а ОСОБА_15 налетів на нього, після чого він впав на спину. В цей час ОСОБА_10 скинув ОСОБА_16 з нього і надійшов священик отець ОСОБА_49 , який почав бесіду зі всіма. Приїхали працівники поліції та попросили пройти з ними, однак один з цих невідомих осіб йти не міг та поїхав автомобілем з одним із працівників поліції, а решту, трьох осіб супроводжував другий працівник правоохоронних органів, який рухався попереду них із священиком. В будівлі Козівського відділення поліції один із працівників цієї установи писав протокол, а інший оглядав сумку цих осіб та хотів оглянути одного із них, однак ОСОБА_101 чинив опір, зайшов ще один працівник відділення поліції взяв його за шию, вдарив і пішла кров з носа, а його із ОСОБА_10 відпустили. Ми вийшли, стали на роздоріжжі перекурити, підійшов ОСОБА_102 , а за кілька хвилин вийшли брати ОСОБА_42 . ОСОБА_102 підірвався, підбіг до ОСОБА_103 , розвернув до себе і вдарив в лице, після чого він упав, а ОСОБА_104 залишив брата та втік за кучугуру снігу. ОСОБА_102 сидів на лежачому ОСОБА_105 , а ОСОБА_37 їх стягував. Дальше він вже нічого не бачив, бо пішов в сторону автостанції у смт. Козова і не оглядався. Підбігли до нього ОСОБА_37 та ОСОБА_102 , вони знову вернулись до школи, ОСОБА_104 стояв у провулку, а ОСОБА_101 лежав. ОСОБА_102 пробував підняти попід руки лежачого, без свідомості чоловіка, ОСОБА_106 підложив сумку йому під голову, поміряв пульс, обличчя було у крові, а ОСОБА_37 викликав швидку допомогу, по приїзді якої завантажили на носілки, сів у машину швидкої ОСОБА_104 і поїхали. В останньому слові обвинувачений вказав, що висунуте обвинувачення йому ґрунтується на припущеннях;
2.6.2.Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 під час судового розгляду виклав свою позицію таким чином, що вказав на необґрунтованість на недолугість запропонованої прокурором міри покарання; звернув увагу суду на те, що обвинувальний акт ним отриманий 22.05.2017 року, а захисником ОСОБА_11 15.05.2017 року, відтак вони різняться між собою; вказав на реєстр, який доданий до них; також склалось враження, що кожен у цьому процесі бачить щось своє; все, що відбувалося, ніяким чином не проаналізувалося тощо; в барі було вчинено тяжкий злочин, який по приїзду працівників поліції і по констатації в підозрі в обвинувальному акті було вчинено дрібне хуліганство учасників бійки, відтак в силу вимог закону та ст.23 КПК України ми повинні посилатися тільки на ті докази, які були досліджені у суді, а ми дослідили, допитавши ряд свідків, які підтвердили, що там відбулося порушення громадського порядку і ОСОБА_31 та ОСОБА_17 вчинили хуліганські дії із застосуванням ножів. Власне ця кваліфікація, яку назвав він на його думку є наявною, однак «державному обвинувачу» це все не цікаво; щодо протоколу огляду місця події, то суд не вправі посилатися на такий, оскільки він є нелегітимним і таким який не відповідає вимогам закону; та вказував ще на множинні порушення зі сторони обвинувачення;
2.6.3.Обвинувачений ОСОБА_10 виступив з промовою, в якій наголосив про те, що у даному кримінальному провадженні не міститься формулювання висунутого щодо обох обвинувачених, а викладені лише обставини, які слідчий по своїй фантазії і після всіх проведених експертиз вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація з посиланням на положення Закону України про кримінальну відповідальність відсутня, докази відсутні, дана кримінальна справа являється упередженою. Просить його та обвинуваченого ОСОБА_8 виправдати, міру запобіжного заходу змінити, звільнивши останніх з під варти в залі суду. У суді дав показання наступного змісту: 18.11.2016 року близько 18-18:30 годин зайшов у кафе «Червона Рута» випити «сто грам», підсів до незнайомців ОСОБА_100 і ОСОБА_107 (як потім з`ясувалось), зав`язалась розмова, почались образи в його сторону, подзвонив до ОСОБА_108 , бо зав`язався конфлікт і бармен цього закладу попросила їх вийти. Вийшли до коридору, притиснули до стіни, дістали ножа і сказали, що «будуть рішати» його та приблизно за 10 хв. відкрив двері ОСОБА_8 і попросився на вулицю зі всіма, щоб розібратися у цій ситуації. На вулиці ОСОБА_17 розвернувся до ОСОБА_108 , хотів нанести удар, впав та потягнув його за собою, після чого ОСОБА_37 копнув ОСОБА_109 ногою в лице в ліву сторону, однак він продовжував сидіти на ньому. Почали сходитись люди, надійшов отець ОСОБА_49 з храму у смт. Козова та під`їхали працівники поліції, дії яких були наступні: ОСОБА_35 один з яких повіз машиною, а він, ОСОБА_106 та ОСОБА_110 пішли з другим працівником поліції у їх відділення. В ОСОБА_111 відділенні поліції один інспектор складав протокол, інший здійснював обшук із ОСОБА_19 , «витрясував» речі із спортивної сумки, а останніх «хамив» їм. При цьому, на їх очах працівник поліції почав бити ОСОБА_35 «вдарив до одвірка і кров пішла», зайшов ще один працівник цієї установи з іншого кабінету, а нам сказали розписатися і йти звідти. Ставши біля «райвідділу» через дорогу, щоб «перекурити», підійшов ОСОБА_102 і в цей момент вийшли ОСОБА_112 , який по дорозі падав, а ОСОБА_110 помагав йому підніматись. В цей час, ОСОБА_102 кричав у їхню сторону і почав бігти, наблизившись до ОСОБА_15 , розвернув його до себе, вдарив своїм чолом йому в чоло, а ОСОБА_10 стягнув його із ОСОБА_113 . При цьому, не знаючи яким чином ОСОБА_104 кинувся на нього ззаду, погрожував і від`їхавши назад впав та почав втікати. Забравши ОСОБА_114 , почали спускатись до автостанції та почули «хлопок», повернувся, ОСОБА_110 лежав на спині. В одній з вуличок стояв ОСОБА_110 , якому ОСОБА_10 сказав щоб він йшов до свого брата на допомогу. Однак, він зі ОСОБА_115 вернулись щоб допомогти «лежачому», бо все його лице було у крові, ОСОБА_102 пробував його піднімати, однак не міг, одяг до верху піднімався, поставили сумку, підстелили куртку, повитирали снігом, витяг телефон і почав викликати швидку медичну допомогу і були біля нього. Приїхав автомобіль «швидкої», підійшов ОСОБА_31 , погрузили з водієм потерпілого і вони поїхали. Вказав ще на те, що ОСОБА_43 на наступний день після усіх цих подій був у Козівському відділенні поліції як свідок; умислу щодо ОСОБА_109 не було; на місці події плями крові були не таких розмірів; не пропонували йому провести слідчий експеримент, одночасний допит, взяти участь під час відтворення тощо;
2.6.4.Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 під час судового розгляду вказав на те, що в обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2016 року за №0000190 про обвинувачення дана кваліфікація не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні і на досудовому слідстві, грубо порушено вимоги закону, вина ніким не доведена, будь-які докази відсутні тощо.

3.МОТИВИ СУДУ.
3.1.Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
3.2.При цьому, відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, серед іншого і, кримінально-процесуальне законодавство з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ, Суд) та застосовують практику Суду як джерело права;

3.3.Норма ст.62 Основного закону деталізована у ст.17 КПК України. Зокрема, ч.2 цієї статті встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. А ч.ч.3, 4 цієї ж статті закріплено, що підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
3.3.1.Деталізація принципу «поза розумним сумнівом» визначена у численних рішеннях ЄСПЛ (зокрема: «Avsar vs. Turkey» від 10.07.2001 (п.282), «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 року). Доведення та оцінка судом доказів, в тому числі й щодо винуватості особи, має випливати із співіснування сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. При цьому, за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.
3.3.2.Іншими словами, загальне доктринальне розуміння «розумного сумніву» зводить це поняття до таких двох складових: 1. Доказ поза межами розумного сумніву не означає доказу поза межами усіх можливих сумнівів. Можливі сумніви або сумніви, що ґрунтуються виключно домислах не є розумними сумнівами; 2. Доведеність поза розумним сумнівом визначається як доведеність, що має настільки переконливий характер, щоб особа була готова покладатися і діяти без вагань у найбільш важливих власних справах;
3.4.Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 3 цієї статті встановлено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків;

3.4.1.Критерії поведінки суду при реалізації цієї норми КПК України, виокремлені в рішенні ЄСПЛ «Барбера та ін. проти Іспанії» (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain) (п.146) принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного;
3.5.Статтею 23 КПК України закріплено принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Відповідно до ч.2 цієї статті не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом;
3.5.1.Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Мирилашвілі проти Росії» від 11.12.2008 року, Суд вказав, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх;
3.6.Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).
3.7.При цьому, докази подані тією чи іншою стороною повинні бути належними та допустимими;
3.8.Згідно з ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів;
3.8.1.У Рішенні ЄСПЛ у справі «Перес проти Франції» від 12.02.2004 року, Суд, описуючи всебічність дослідження обставин справи вказав «дія статті 6 Конвенції полягає і в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати» суд «провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання їх належності до справи»;
3.9.Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;
3.9.1.ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права. За загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейдера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним конвенцією, а саме на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного та сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла;
3.10.Статтею 91 КПК України визначено перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
3.11.Обов`язок доказування таких обставин, згідно з ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, у передбачених КПК України випадках, на потерпілого;
3.11.1.Деталізація та спосіб правильного правозастосування норм ст.ст.91, 92 КПК України, викладені в позиції ЄСПЛ у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau vs. Belgium) №2914/98 від 13.01.2005 року (п.25), в якій зазначено, що в кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення. Про такий спосіб правозастосування ЄСПЛ нагадав і у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року, зокрема вказавши, що під час провадження на підставі Конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження);

3.12.Таким чином, на переконання суду, беззаперечним є те, що саме сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи в межах висунутого обвинувачення поза розумним сумнівом;
3.13. Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. При цьому, частиною 3 цієї статті визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження;
3.14.Перелік питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку (такі питання вирішуються окремо щодо кожного обвинувачення щодо конкретного злочину та окремо щодо кожного з обвинувачених) закріплені статтею 368 КПК України;
3.15.Дослідивши всі вище перелічені докази, оцінивши кожен з них з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до наступних висновків.
3.16.Сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує та під час судового розгляду наполягала на тому, що саме ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на АДРЕСА_6 в результаті побиття ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , завдали останньому тяжке тілесне ушкодження, яке виразилось у закритій черепно-мозковій травмі. Забої стисненні головного мозку важкого ступеня із стисненням гострою субдуральною гематомою зліва.
3.17.Сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує та під час судового розгляду наполягала на тому, що саме ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на АДРЕСА_6 в результаті побиття ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , завдали останньому тяжке тілесне ушкодження, яке виразилось у закритій черепно-мозковій травмі. Забої стисненні головного мозку важкого ступеня із стисненням гострою субдуральною гематомою зліва.
3.18.Вказані в обвинувальному акті обставини підтверджуються, проте не в повній мірі, лише протоколом від 19.04.2017 року проведення слідчого експерименту (п.2.3.41 цього вироку) за участю свідка ОСОБА_13 , який під час такого експерименту фактично відтворив обставини, викладені в обвинувальному акті. При цьому, суд наголошує, що всупереч ч.3 ст.23 та ч.1 ст.92 КПК України прокурорами не забезпечено під час судового розгляду свідка обвинувачення ОСОБА_13 ..
3.19.Частково, обставини викладені в обвинувальному акті, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_89 (п.2.1.10. цього вироку). Однак суд оцінює їх критично, з огляду на те, що в самих цих показаннях, наданих під час судового розгляду існують численні суперечності у «версії», озвученій у таких. Крім того, суперечності існують і між показаннями ОСОБА_89 та протоколом від 03.05.2017 року проведення слідчого експерименту з його участю (п.2.3.42 цього вироку), а також із протоколом від 19.04.2017 року проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 (п.2.3.41 цього вироку).
3.20.Суд вважає, що критично слід оцінювати і такі показання свідка ОСОБА_89 у зв`язку із отримаю судом інформацією, що характеризує особу свідка (п.2.4.2.), зокрема перебування на Д обліку у нарколога не знаходиться, однак знаходиться на «Д» обліку в психіатра з 15.04.2002р., діагноз: легка розумова відсталість (т.4 а.с.125-128) та те, що ОСОБА_98 важко зосереджувати тривалий час увагу на об`єкті. Сформованість узагальнень на низькому рівні. Пам`ять механічна. Він вивчив букви, але писати під піддиктовку не навчився, переписував з друкованого тексту. Читав по складах, але прочитаного не розумів, словниковий запас обмежений. Усний рахунок здійснював у межах 10. Складніші приклади рахував з допомогою калькулятора. Зовсім не засвоїв таблицю множення і ділення. Математичні задачі розв`язувати не навчився.
3.21.Обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема механізм заподіяння потерпілому власне тяжкого тілесного ушкодження (а саме в результаті удару в праву надбрівну частину обличчя в результаті якого і виникла субдуральна гематома в лівій частині головного мозку із його стисненням), що підтверджується, на думку сторони обвинувачення висновком експертизи №38 від 03.05.2017 року (п.2.3.34 цього вироку) суд бере до уваги, однак вважає, що такий не може бути покладений в основу обвинувачення у зв`язку з тим, що носить ймовірнісний характер та через обмеженість такого висновку переліком питань, поставлених у постанові слідчого про призначення цієї експертизи.
3.22.Крім того, зважаючи на те, що висновки зазначеної експертизи зводяться до співвідношення можливого механізму завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та тієї інформації, яка викладена в протоколі від 19.04.2017 року проведення слідчого експерименту (п.2.3.41 цього вироку) за участю свідка ОСОБА_13 та в частині наявності інших тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, не в повній мірі кореспондує іншим, наявним в матеріалах справи доказам (в т.ч. і згаданому протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2017 року), то на переконання суду такий висновок носить обмежений характер і суд зобов`язаний поставити його під сумнів.
3.23.Дослідивши надані стороною обвинувачення вищенаведені докази та докази вказані в п.2.3. цього вироку, суд дійшов до висновку, що прокурорами повністю і беззаперечно доведено, що дійсно мало місце умисне тяжке тілесне ушкодження.
3.24.Водночас, прокурорами не доведено, що потерпілому було заподіяне умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб саме у такий спосіб та у місці, вказаному в обвинувальному акті, зважаючи на наступне.
3.25.Поза зазначеними доказами в п.п.3.18-3.22 цього вироку та їх джерелами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду, обставини викладені в обвинувальному акті не підтверджуються жодними іншими доказами та їх джерелами та прямо суперечать таким (протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контролю ОСОБА_10 від 29.11.2016 року та ОСОБА_8 від 29.11.2016 року повністю суперечать, обставинам обвинувального акту та відомостям відображених у доказах, що такі, в тій чи іншій мірі підтверджують; жоден із висновків експертизи, окрім експертизи №38 від 03.05.2017 року (п.2.3.34 цього вироку), не вказав, поза розумним сумнівом, на наявність причинно-наслідкового зв`язку між зібраними слідством доказами та обставинами вказаними в обвинувальному акті, тощо).
3.26.При цьому, показання свідків ОСОБА_116 (п.2.1.9 цього вироку), ОСОБА_27 (п.2.1.5) та ОСОБА_28 (п.2.1.8 цього вироку) щодо перебування обвинувачених на вул. Гвардійській у смт. Козова в момент госпіталізації ОСОБА_12 та безпосередньо за дуже короткий час до цього, не можуть свідчити навіть про їхню причетність до вчинення кримінального правопорушення, що їм інкримінується.
3.27.Відтак, суд визнає за необхідне зазначити, що 4 чотири докази, якими в тій чи іншій мірі, підтверджуються обставини зазначені в обвинувальному акті та які часто суперечать один одному, не можуть, поза розумним сумнівом, підтверджувати такі обставини, якщо, при цьому, усі інші (а їх понад 20) не підтверджують прямо чи побічно обставин, викладених в обвинувальному акті.
3.28.Крім того, в основу обвинувачення покладено висновки експертиз, жоден з яких, як сам по собі, так і в сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом, не підтверджує версію сторони обвинувачення, в тому числі щодо механізму заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та причетності до цього обвинувачених.
3.29.Таким чином, суд стверджує, що в межах розгляду в суді справи про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 КК України та ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України стороною обвинувачення не доведено та судом не досліджено доказів, відомості з яких підтверджували б співіснування сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою щодо винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
3.30.Щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд вважає за необхідне вказати, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б досліджувалися під час судового розгляду щодо належності потерпілому 7000,00 (семи тисяч) грн. та складного ножа торгової марки «GOLD STELL» моделі «АК-47» вартістю 211, 25 гривень, їх відкритого викрадення ОСОБА_8 на вул. Гвардійській у смт. Козова (в тому числі беручи до уваги і попередні події між учасниками справи цього ж дня у смт. Козова біля кафе-бару «Червона рута»). Більше того, навіть свідки обвинувачення ОСОБА_43 та ОСОБА_13 ..
3.31.При цьому, суд наголошує, що незважаючи на те, що суд, відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створював усі необхідні умови для реалізації сторонами процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, стороною обвинувачення інших доказів, які б підтверджували вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.186 КК України та вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не надано та відповідні клопотання про їх витребування та дослідження не заявлялися.
3.32.Ухвалюючи цей вирок, суд вказує, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи/осіб доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
3.33.Така позиція суду в повній мірі кореспондує і позиції Верховного Суду, викладеній у постанові цього суду від 12.06.2018 року у справі №712/13361/15;
3.34.Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась і ЄСПЛ у своїх рішеннях. Зокрема, у справі Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994 року (Series A no. 300-A) Суд вказав ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним.
3.35.Відтак, стороною обвинувачення залишилось недоведеним винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення. А тому, викладені обставини в обвинувальному акті не ґрунтуються на належних та допустимих доказах та є припущенням сторони обвинувачення.
3.36.Таким чином, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не доведена, сторона обвинувачення не довела винуватість кожного із них поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо їх винуватості повинні бути витлумачені на їхню користь.
3.37.Згідно з п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
3.38.В пунктах 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості зібрання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
3.39.Враховуючи, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення виправдовувального вироку, з обвинувачених слід не проводити стягнення на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів та витрат на лікування потерпілого. Відтак, у задоволенні цивільних позовів, заявлених прокурором слід відмовити.
3.40.Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
3.41.Питання запобіжного заходу, обраного обвинуваченим слід вирішити відповідно до ч.1 ст.377 КПК України.
3.42.Насамкінець, суд вважає за необхідне наголосити, що ухвалене у цій справі судове рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, особи чи осіб, які це скоїли, юридичної оцінки дій такої особи чи осіб та притягнення до кримінальної відповідальності, виходячи із фактично та достовірно встановлених всіх обставин події.
3.43.Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

1. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України, ч.1 ст.186 КК України визнати невинуватим та виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ним таких кримінальних правопорушень.
2. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України визнати невинуватим та виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення ним такого кримінального правопорушення.
3.Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі судового засідання.
4.Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_10 з-під варти в залі судового засідання.
5.Речові докази у кримінальному провадженні №0000190 від 19.11.2016 року:
-3 шматки паперових хусток, 2 металевих тампони зі змивами, зріз деревини в паперових конвертах, що загально упаковані в паперовий конверт; тампон змиву з поверхні клинка складного ножа, що паперовому конверті; тампони змиву з обох рук ОСОБА_10 , що упаковані в два паперові конверти; зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_10 , що упаковані в два паперові конверти; зрізі нігтів обох рук ОСОБА_8 , що упаковані в два паперові конверти; тампони змиву з обох рук ОСОБА_8 , що упаковані в два паперові конверти до набрання цим вироком законної сили залишити на зберіганні у камері схові Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області, а після набрання законної сили цим вороком залишити при кримінальному провадженні;
-чорну балонову чоловічу куртку із капюшоном із нашивкою «Nike», що упакована в чорний поліетиленовий пакет, запальничку чорного кольору із написом «BIC», які були вилучена під час затримання ОСОБА_8 після набрання цим вироком законної сили передати ОСОБА_8 ;
-спортивні штани чорного кольору та пара чоловічих кросівок чорного кольору із надписом «FILD», що упаковані в картону коробку вилучені протоколом огляду місця події від 19.11.2016 року після набрання цим вироком законної сили повернути ОСОБА_8 ;
-чорну балонову куртку із капюшоном із нашивкою червоного кольору «ОНН», світер із високим коміром темно-синього кольору із червоними вставками, що є упаковані в чорний поліетиленовий пакет та були вилучені під час затримання ОСОБА_10 після набрання цим вироком законної сили повернути ОСОБА_117 ;
-складний ніж чорного кольору із надписом «АК-47», що знаходиться в сейф пакеті №3790504 знищити;
6.Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
7.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
8.Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1