ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/960/19 Справа № 213/3590/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 03 травня 2019 року у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень № 0000677 від 15 червня 2018 року, № 0000850 від 08 серпня 2018 року, № 0000980 від 11 вересня 2018 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року щодо,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.07.2008 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 29.07.2009 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 03.07.2008 року, остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнився 27.06.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 2 дні;
- 10.04.2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 23.06.2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 03.11.2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 263 КК України, із застосуванням ч.1, ч.4 ст. 70, ч.5 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 17.12.2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 12.03.2015 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяців, звільнений 11.05.2018 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився: м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працює в ТОВ «Енерго-Рембуд» слюсарем-ремонтником, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.07.2008 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 06.08.2009 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців;
- 07.07.2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, звільнений 08.06.2018 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 визначено шляхом часткового складання призначених покарань 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 29 жовтня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати на проведення криміналістичних експертиз 2002 (дві тисячі дві) гривні.
Знято арешт, накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2018 року на набір інструментів «Master tool», електричний лобзик «600WT Stern Js-65», дискову пилку «Stern CS 185+», точильний станок «Stern BG - 150 SF+», дриль акумуляторну «Stern CD06-180B», зварювальний апарат «Duga DIV 240», болгарку «DWT WS 13-180D», дриль «Stern ID 13R», плиткоріз «Intertool Ht 0344».
Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог закону.
Матеріали кримінальних проваджень №0000677, №0000850, №0000980 залишено при обвинувальних актах з подальшим зберіганням в об`єднаній справі №213/3590/18, номер провадження 1-кп/213/406/18.
Цим вироком, дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення; за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло; за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно; за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення іншого документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа; за ч.1 ст.263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення та останніх визнано винними за наступних обставин.
ОСОБА_9 14.06.2018 року приблизно о 23:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи такий, що раптово виник, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Redme Note 4» сріблястого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , зі вставленою сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та який знаходився на ліжку у кімнаті зазначеної квартири, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_10 спав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу, викрав вище зазначений мобільний телефон, вартість якого становить 4268,11 гривень, зі вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартість якої становить 51,67 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4319 гривень 78 копійок.
ОСОБА_9 24.07.2018 приблизно о 20:30 годині знаходився біля будинку АДРЕСА_3 . З метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, по металевій решітці вікна першого поверху заліз на балкон квартири АДРЕСА_4 зазначеного будинку та через незачинені балконні двері проник до приміщення зазначеної квартири, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, зі столу кімнати викрав належний ОСОБА_11 ноутбук «Lenovo Ideapad 100-15IBD» сіро-чорного кольору, вартість якого становить 5465,16 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Він же, 22.08.2018 приблизно о 08:00 годині, перебуваючи у будинку АДРЕСА_5 , де реалізуючи такий, що раптово виник, умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу, викрав належні ОСОБА_12 домашній DVD-театр «ВВK» моделі «DK144OSI», який складається з 5 колонок та 1 сабвуфера, вартість якого становить 1250 гривень, та DVD програвач «Samsung» моделі «DVD-P244», вартість якого становить 200 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі та маючи реальну можливість ним розпорядитись, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1450 гривень.
У середині серпня 2018 року ОСОБА_9 , знаходячись поблизу пляжу житлового масиву Інгулець в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22.11.2011 року Лубенським МВ УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який привласнив та переніс за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де й зберігав.
01.09.2018 приблизно о 19:00 годині ОСОБА_9 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на підроблення зазначеного вище паспорту, тобто іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, і який надає право посвідчувати його особу, з метою протиправного використання у власних цілях.
З цією метою ОСОБА_9 , діючи умисно, відірвав з першої сторінки зазначеного паспорта фотокартку власника та вклеїв на її місце свою фотокартку, таким чином підробив офіційний документ з метою подальшого використання.
12.09.2018 приблизно о 10:50 годині ОСОБА_9 знаходився на зупинці громадського транспорту по вул. Гірників, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, з метою використання підробленого паспорту, про підробку якого останньому було достовірно відомо, під час складання адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення за ст.175-1 КУпАП, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою звільнення від обов`язку нести адміністративну відповідальність, пред`явив дільничному офіцеру поліції Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22.11.2011 Лубенським МВ УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому на першій сторінці замінена фотокартка власника, та таким чином використав підроблений раніше документ.
Крім цього, 22.09.2018 приблизно о 00:30 годині ОСОБА_9 , знаходячись по вул. Недєліна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, запропонував ОСОБА_7 надати йому допомогу під час вчинення ним крадіжки з магазину, на що ОСОБА_7 погодився. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна попрямували до магазину будівельних матеріалів «БІМ» по АДРЕСА_6 , власником якого є ФОП ОСОБА_14 .
Прийшовши до зазначеного магазину, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, повторно, незаконно, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, ОСОБА_9 знайденим на землі каменем розбив скло вікна зазначеного магазину, після чого заліз по знайденій ним на території прилеглих погребів дерев`яній драбині до розбитого вікна, звідки проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а ОСОБА_7 в цей час перебував біля приміщення магазину, чекаючи, коли ОСОБА_9 передаватиме речі з магазину.
Проникнувши до зазначеного магазину, ОСОБА_9 з полиць магазину став переносити до вікна майно потерпілого ОСОБА_14 та передавати через розбите вікно коробки з інструментами ОСОБА_7 , який складав їх поряд. Далі ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_7 , де вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи свої злочинні дії, викрадені речі перенесли до гаражів, сховавши у кущах, розташованих на відстані приблизно 200 метрів від місця вчинення злочину, таким чином повторно, таємно викрали набір інструментів «Master tool», вартість якого становить 174,33 гривень; точильний станок «Stern BG - 150 SF+», вартість якого становить 716,66 гривень; болгарку "Stern" розміром 230 мм, вартість якої становить 1209 гривень; зварювальний апарат «Duga DIV 240», вартість якого становить 1706 гривень; болгарку «DWT WS 13-180D», вартість якої становить 1365 гривень; дриль «Stern ID 13R», вартість якої становить 602 гривень; плиткоріз «Intertool Ht 0344», вартість якого становить 249 гривень; болгарку "Діолд", вартість якої становить 1156 гривень; електричний лобзик «600WT Stern Js-65», вартість якого становить 1083 гривень; дискову пилку «Stern CS 185+», вартість якої становить 1498,50 гривень; дриль акумуляторна «Stern CD06-180B», вартість якої становить 977,50 гривень; будівельний фен «Stern HG2000V», вартість якого становить 869,33 гривень.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 11606 гривень 32 копійки.
Крім цього, ОСОБА_9 приблизно в кінці серпня 2018 приблизно о 12.00 годині, знаходячись на території зруйнованих будинків по вул. Чуковського в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, знайшов у землі два корпуси гранат РГД-5 із двома запалами типу УЗРГМ-2, які, діючи умисно, з метою придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу поклав до кишені шортів, тим самим незаконно придбав вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, після чого переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.
11.09.2018 в період часу з 15.21 годин по 17.26 годин, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000929 від 30.08.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції Інгулецького ВП КВП на підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2018 проведено обшук, у ході якого в приміщенні квартири за зазначеною адресою у меблевій шафі кімнати в присутності двох понятих було виявлено та вилучено: два корпуси гранат, які є двома конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, а саме спорядженими корпусами осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, що відносяться до категорії вибухових речовин та придатні до здійснення вибуху; два запали, які є уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, які відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатні до здійснення вибуху.
Крім цього, ОСОБА_9 21.10.2018 року приблизно о 13.45 годині разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_7 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_16 . У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме спортивних костюмів, реалізуючи який, він, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, відкрито, повторно, в присутності ОСОБА_15 та продавців магазину ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що його дії помічені іншими особами і оцінюються ними як викрадення, нехтуючи думкою очевидців, шляхом вільного доступу до майна, зняв з вішалок два костюми спортивні чоловічі «Sport», колір чорний, країна-виробник Україна, матеріал трикотаж, підкладка теплий фліс, розмір XХL та розмір М, що належать ОСОБА_16 , ціна яких становить 1146,33 гривень, на загальну суму 2292,66 гривень, та ігноруючи вимоги ОСОБА_17 припинити злочинні дії, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши таким чином потерпілій матеріальний збиток на зазначену суму.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області ОСОБА_8 просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 роки позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор не оскаржуючи висновок суду першої інстанції в частині визнання винним обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень у той же час зазначає, що оскаржуваний вирок, в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є незаконним, необґрунтованим та не вмотивованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного покарання. Окрім того, суд першої інстанції взагалі не мотивував свій висновок щодо можливості застосування положень ст. 75 КК України, врахувавши дані про особу обвинуваченого, зокрема і ті, які виходять з його попередніх засуджень.
Також, прокурор звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово був засуджений за скоєння тяжких корисливих злочинів та злочину проти життя та здоров`я особи, двічі вчиняв нові умисні тяжкі злочини до відбуття попереднього покарання, у тому числі і будучи звільненим від покарання із випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, при цьому шкоду потерпілому на даний час не відшкодовано.
Вважає, що судом було проігноровано висновки у досудовій доповіді органу пробації, у яких наголошувалось про ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб з боку обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок скасуванню, з ухваленням нового, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вирок суду щодо ОСОБА_9 заступником прокурора Дніпропетровської області в апеляційній скарзі не оскаржується.
Висновки суду щодо обставин злочину, доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, у тому числі і вид і міра покарання в апеляційній скарзі прокурора та іншими учасниками судового провадження не оспорюються, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів приходить до висновку про підтвердження їх наявності та необхідності скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 , в зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України, тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановлення по справі нового вироку в цій частині.
За положеннями статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки його винність підтверджується як суб`єктивними, так і об`єктивними доказами по справі, в тому числі і поясненнями обвинуваченого ОСОБА_7 показаннями потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , письмовими матеріалами кримінального провадження, визнаними документами.

Стосовно доводів апеляції прокурора про скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 в зв`язку з м`якістю призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими та вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки при призначенні покарання засудженому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України не досить об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані які характеризують особу винного, а також сукупність всіх обставин у справі.
У відповідності до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням вважається неправильним, якщо при цьому судом першої інстанції порушено вимоги статті 75 КК України.
Згідно до положень частини першої статті 75 КК України, суд, звільняє винного від відбування покарання з випробуванням, якщо, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Так, суд першої інстанції, застосовуючи положення ч. 1 ст. 75 КК України, до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 не мотивував та належним чином не врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який учетверте притягається до кримінальної відповідальності, до того тричі засуджувався до реальної міри покарання за скоєння тяжких корисливих кримінальних правопорушень, злочину проти життя та здоров`я особи, двічі вчиняв нові умисні тяжкі злочині до відбуття попереднього покарання, у тому числі і будучи звільненим від покарання із випробуванням. Після звільнення з установи виконання покарань 06 червня 2018 року через три місяці вчинив новий тяжкий злочин.
Також судом не враховані ризики, які зазначені в досудовій доповіді органу пробації, а саме ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб з боку обвинуваченого.
Таким чином, дані про особу обвинуваченого навпаки свідчать про підвищений рівень суспільної його небезпеки та унеможливлюють застосування до нього положень статей 75 і 76 КК України, а також вказують на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Як зазначено у вироку, місцевий суд, при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбуття покарання з випробуванням, послався лише на можливість його застосування та жодним чином не мотивував можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України.
Однак з таким рішенням колегія суддів погодиться не може та вважає, що воно прийнято без належного урахування усіх обставин кримінального провадження, зокрема: ступеня тяжкості вчиненого злочину, способу та суб`єктивного ставлення обвинуваченого до скоєного.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 , покарання, колегія суддів, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно зі статтею 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та вважає за можливе призначити покарання, ближче до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі з реальним відбуттям покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, колегія суддів визнає те, що ОСОБА_7 вину свою визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся, шкода, завдана злочином, часткова компенсована шляхом вилучення викраденого.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є рецидив злочинів.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому покарання зі звільненням його від відбування, на підставі ст. 75 КК України, не відповідає принципам індивідуалізації, співмірності покарання, особі винного, тяжкості вчиненого, вимогам кримінального закону, а отже не є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, що є підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку в частині призначеного покарання з ухваленням, згідно ст. 420 КПК України, нового вироку судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_7 .
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4