Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0001166, внесеному до ЄРДР 25 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року клопотання слідчого Рівненського відділення поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Строк тримання під вартою визначено рахувати з 27.02.2019 року.
Строк дії ухвали до 28 квітня 2019 року.
Визначено розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він 25 лютого 2019 року о 03 год. 00 хв. незаконно проник всередину до офісного приміщення громадської організації «Солідарність», що за адресою: вул. П. Могили,25, м. Рівне, звідки таємно викрав ноутбук марки «HP probook 4540s» 15.6 вартістю близько 7000 грн., два однакових ноутбуки марки «Acer Aspire E15 E5-521-484F EKP 15.6», червоного кольору загальною вартістю 13000 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоду у загальному розмірі 20000 грн.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно обрано стосовно ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів провадження вбачається, що 27 лютого 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити нові кримінальні правопорушення, що згідно вимог п.5 ч.1 ст.177 КПК України є ризиком.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий за корисливі злочини (а.с.17 зв.), немає будь-якого законного джерела доходу, на підставі чого слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_7 дані стосовно наявності постійного місця проживання, враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
Крім того під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_6 просив суд застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання його матері та малолітньої сестри, а саме кімнати в гуртожитку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Звернув увагу суду, що значний час він не проживав із матір`ю, а проживав на орендованій квартирі та перед затриманням мав намір виїхати до м. Одеса.
Стороною захисту не надано відомостей про дозвіл власника помешкання про можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
У відповідності до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Із резолютивної частини вказаної ували суду вбачається, що клопотання слідчого задоволено та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначення розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн. (а.с. 30).

Разом з тим, із клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що слідчий просив при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 грн. (а.с.3).

Норми чинного КПК України не позбавляють учасників судового провадження звернутися до суду із заявою про виправлення в судовому рішенні цього суду вказаної описки.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року про задоволення клопотання слідчого Рівненського відділення поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3