Справа № 215/484/19
1-кп/215/378/19
У Х В А Л А

11 квітня 2019 року м. Кривого Рогу

Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0001855 від 16.10.2018 року у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України;

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено усне клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на шістдесят днів, тому як за цей час ризики не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може чинити тиск на свідків, зважаючи на тяжкість злочину може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу, просить змінити на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого, надав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, вважає можливим змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, так як відсутні докази ризиків стосовно того, що обвинувачений може ухилятися від суду, або впливати на свідків, на що посилається сторона обвинувачення, тому як до зміни Дніпровським апеляційним судом запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартої належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того, обвинувачений доглядає за хворою матір`ю, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка на цей час хворіє та потребує батьківського піклування та допомоги.

Допитаний в судовому засіданні свідок зі сторони захисту, ОСОБА_7 , пояснила, що обвинувачений є чоловіком, з літа 2018 року мешкають окремо, з причини звільнення його з робота та намагання виїздити за кордон для працевлаштування. Але останній матеріально та морально підтримував як сім`ю, так і членів родини.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 14.01.2019 року застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 18.02.2019, включно.

Обставини, викладені в ухвалі колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 14.01.2019року при обранні обвинуваченому запобіжного заходу залишилися, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено позбавлення волі строком до 10 років.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника, що обвинуваченим виконувалися усі процесуальні обов`язки під час досудового розслідування, та його щире каяття, тоді як в суді обвинувачений визнав вину частково. Тому є наявні ризики незаконного впливу на свідків, які є сусідами по дому, переховування від суду. На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою, тому суд доводи захисника щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків відхиляє, враховуючи окреме проживання з дружиною та сином тривалий час, та відсутність постійного місця працевлаштування.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, опитати свідків, які приймали участь у досудовому слідстві, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу, враховуючи тяжкість злочину та міру покарання у разі їх доведеності в суді, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на шістдесят днів, згідно з ч.3 ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183, 199, 315, 331 ч.3 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, у вигляді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів, по 09 червня 2019 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: