Справа № 308/5251/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/5251/18, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 30.03.2018 р. про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холмок Ужгородського району, особа ромської народності, громадянина України, з базовою загальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6
перекладача - ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
21 січня 2018 року близько 02.00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , попередньо домовившись між собою про таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення та сховища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить громадянці ОСОБА_11 .

Зупинивши автомобіль на вулиці біля вказаного дворового господарства, ОСОБА_9 залишився у автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», з метою сповіщення та попередження в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами, а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна, ОСОБА_10 залишився біля огорожі на узбіччі дороги з метою отримання та переміщення з місця вчинення злочину викраденого майна, а ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перелізши через ворота проникли до вказаного вище подвір`я громадянки ОСОБА_11 , де відчинили капот автомобіля марки «ВАЗ», модель «2106», 1983 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , звідки шляхом демонтажу таємно викрали автомобільний акумулятор марки «Galaxy Plus», модель «66а/ч НОМЕР_3 », який раніше був у використанні.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_8 шляхом злому дверної рами за допомогою металевого лому відчинили їх та проникли до підсобного приміщення, звідки таємно викрали радіатор до автомобіля марки «ВАЗ», модель» «2106», що раніше був у використанні, після чого перенесли викрадені речі до огорожі і передали ОСОБА_10 та разом з ним завантажили викрадені речі до автомобіля марки «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 та на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину, чим завдали громадянці ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2299,06 грн. (дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять гривень шість копійок).

Крім цього, 21 січня 2018 року близько 04.00 години ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , попередньо домовившись між собою про таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибув до дворового господарства АДРЕСА_3 , яке належить громадянину ОСОБА_12 .

Зупинивши автомобіль на узбіччі дороги біля вказаного дворового господарства, ОСОБА_9 з метою сповіщення та попередження в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами, а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна залишився у автомобілі «Daewoo Nexia», а ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до автомобіля марки «ВАЗ», модель «21011», д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_12 та знаходився припаркованим біля в`їзду на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , відчинили на ньому капот та шляхом демонтажу таємно викрали автомобільний акумулятор марки «Galaxy Plus», модель «60а/ч НОМЕР_5 », який раніше був у використанні, після чого ОСОБА_3 завантажив акумулятор в багажник автомобіля марки «Daewoo» та покинув місце злочину, чим завдав громадянину ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1693,27 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто три гривні двадцять сім копійок).

Окрім того, 21 січня 2018 року близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попередньо домовившись між собою про таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибув до квартирного будинку АДРЕСА_4 , напроти якого на вулиці був припаркований автомобіль марки «ВАЗ», модель «2105», д.н.з. « НОМЕР_6 », що належить громадянину ОСОБА_13 .

Зупинивши автомобіль на вулиці біля вказаного автомобіля «ВАЗ», ОСОБА_9 з метою сповіщення та попередження в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами та з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна залишився у автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», а ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до автомобіля марки «ВАЗ», модель «2105», відчинили на ньому капот та шляхом демонтажу таємно викрали автомобільний акумулятор марки «BI-Power», модель «6СТ-60 АзЕ», який раніше був у використанні, після чого ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1202,26 грн. (одна тисяча двісті дві гривні двадцять шість копійок).

Окрім того, 05 лютого 2018 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на автомобілі марки «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , прибув до дворового господарства АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_15 .

Зупинивши автомобіль на вулиці біля дворового господарства, ОСОБА_14 разом ОСОБА_9 залишилися у автомобілі з метою сповіщення та попередження інших учасників в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами та з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину, а ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перелізли через металеву огорожу і таким чином проникли до вказаного вище подвір`я громадянки ОСОБА_15 , де шляхом злому навісного замка на дверях гаражного приміщення відчинили їх та проникли всередину, звідки таємно викрали брухт чорних металів вагою 183 кг, бензопилу марки «Einhel», модель «RBК3735», гідравлічний домкрат та шість гайочних ключів розмірами 55х50; 46х41; 32х30; 32х30; 32х30; 32х30, що раніше були у використанні, які помістили до п`яти капронових мішків та приготували до переміщення їх до автомобіля.

Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вказане майно перенесли із гаражного приміщення до автомобіля «Daewoo», модель «Nexia», державний номерний знак республіки Словаччина НОМЕР_1 , та завантажили його в салон та на вказаному автомобілі покинули місце вчинення злочину, чим завдали ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3273,64 грн. (три тисячі двісті сімдесят три гривні шістдесят чотири копійки).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення та сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушенні, передбачені ч.2,3 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що в січні 2018 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їхали на дискотеку на автомобілі марки «Daewoo», біля будинку в селі Підгорб Ужгородського району, ОСОБА_9 зупинив автомобіль і залишився у автомобілі, ОСОБА_10 залишився біля огорожі на узбіччі дороги, а він та ОСОБА_8 перелізли через ворота на подвір`я де відчинили капот автомобіля , звідки викрали автомобільний акумулятор. Потім проникли до підсобного приміщення, звідки викрали радіатор до автомобіля. Після цього вони завантажили викрадені речі до автомобіля і покинули місце вчинення злочину. Окрім того здійснили ще крадіжку автомобільного акумулятора із автомобіля. Окрім того, вчинив викрадення металобрухту з гаражного приміщення.

В судові засідання потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не з`являлися, надіслали на адресу суду заяви в яких просили розглянути кримінальне провадження у їх відсутності. Враховуючи, що потерпілі не були свідками вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за їх відсутності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення та сховище тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст.185 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини, вчинення злочину у неповнолітньому віці та відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України за ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а за ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Окрім того, судом враховано висновки органу пробації викладені у досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький, та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин , що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій ч. 2, 3 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.ст. 104, 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів суд визначає його по правилам ч.1 ст. 70 КК України застосовуючи принцип часткового складання покарання.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді два роки позбавлення волі,
за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді три роки і один місяць позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,104 КК України засудженого ОСОБА_3 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_3 , обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
-Автомобільний акумулятор марки « Galaxy Plus», модель «66а/ч 6CT-66P», радіатор та частину коробки передач до автомобіля марки «ВАЗ», модель» «2106» переданий під розписку потерпілому ОСОБА_11 залишити останній як власнику.

-Автомобільний акумулятор «Galaxy Plus 60а/ч 6CT-60L», переданий під розписку потерпілому ОСОБА_12 залишити останньому як власнику.

-Автомобільний акумулятор "BI- Power 60", переданий під розписку потерпілому ОСОБА_13 залишити останньому як власнику.

-Бензопилу марки «Einhel», модель «RBК3735», гідравлічний домкрат, шість гайочних ключів 183 кг брухту чорних металів передані під розписку потерпілому ОСОБА_15 залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1