Справа 688/3648/18
№ 1-в/688/195/18
Ухвала
Іменем України

15 листопада 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представників Державної установи «Шепетівська виправна

колонія (№ 98)» (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» в залі суду в м. Шепетівці судове провадження за клопотанням захисника та засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корпилівка Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
12 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. 26 жовтня 2018 року захисник ОСОБА_7 подав клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання. В обґрунтування клопотання вказує, що засуджений відбув більше двох третин строку покарання призначеного судом, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки працевлаштований, отримує заробітну плату, має хорошу поведінку, набув дві додаткові професії, приймає участь у різних програмах диференційованого впливу та має заохочення від представників адміністрації установи. Зароблені в установі кошти надсилає на утримання неповнолітніх дітей. На даний час займається ремонтно-слюсарними роботами, а у вільний час працює перукарем. Просив клопотання задовольнити.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року справи об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили його задовольнити. Засуджений суду пояснив, що, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, постійно працював, старається отримати заохочення, щоб мати змогу достроково звільнитися та виховувати дітей, яким потрібна його допомога. Надіявся на пом`якшення покарання, у зв`язку з чим мав домовленість про працевлаштування за місцем проживання у Грицівській селищній раді, однак в пом`якшенні покарання відмовлено. Отримуючи заробітну плату, майже всі кошти відсилав дітям. Вказав, що притягувався до відповідальності за незначні порушення: за зберігання продуктів харчування на робочому місці, що було вимушеним кроком, у зв`язку з безперервним робочим циклом, та невиконання вправ на фіззарядці - у виді попереджень, а також за куріння у невстановленому місці у виді догани. Одне стягнення знято достроково, а два погашені. В подальшому порушень не допускає, має три заохочення. Вказав, що в ті місяці, де не мав заробітку, працював на підставі рапорту начальника відділення без оплати.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, бо його поведінка була не стабільною, оскільки допускав порушення режиму, за що притягувався до відповідальності. Після останнього стягнення в грудні 2016 року, порушень не допускає, має три заохочення. Засуджений не конфліктний, однак не виявляє доброзичливості, приймає участь у благоустрої території, та не виявляє ініціативи. На його думку відсутність доброзичливості у поведінці засудженого виявляється в тому, що він не привітний, а безініціативність у благоустрої проявляється в тому, що не виконує таких робіт добровільно без відповідних вказівок.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_6 заперечив проти застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки останній мав три стягнення. Заохочення застосувалися до засудженого з метою стимулювання його поведінки. Підтвердив твердження засудженого, що в ті місяці, коли засуджений не мав заробітку, останній міг працювати без заробітку на підставі відповідних рапортів представників адміністрації.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Дослідивши дані, що характеризують особу засудженого, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2015 року за ст. 263-1 ч. 1, 263 ч. 1, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст. 69, 70 ч. 1 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання 11 серпня 2015 року, кінець строку 11 серпня 2019 року.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах не пов`язаних з позбавленням волі. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду звільнення від покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно - дострокового звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 27 вересня 2016 року.

Згідно характеристики, затвердженої начальником установи ОСОБА_8 характеризується посередньо, допустив 3 порушення режиму відбування покарання, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, має три заохочення, до праці ставиться задовільно, виробничі завдання виконує лише під контролем з боку адміністрації установи. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Творчість», є членом ради колективу засуджених, але відноситься до цього формально. У 2016 та 2017 роках закінчив Шепетівський навчальний центр №98 та здобув професію «Слюсар з механоскладальних робіт» та «Фрезерувальник».

Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, особистих побачень, отримує від них посилки та передачі. У скоєнні злочину розкаюється.

Згідно довідки установи засуджений ОСОБА_8 мав два стягнення у виді попередження: 06 жовтня 2015 року за порушення розпорядку дня, яке знято; та 09 грудня 2016 року за зберігання продуктів харчування на робочому місці, яке погашене. А також мав догану 16 лютого 2016 року за куріння цигарки у невстановленому місці, яке також погашене. Після останнього стягнення, з грудня 2016 року, засуджений до відповідальності не притягувався. За весь період відбування покарання має три заохочення 27 липня 2016 року за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці у виді дострокового зняття раніше накладеного стягнення та дві подяки 06 жовтня 2017 року та 03 квітня 2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР УВП, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.

З довідки про виконання норм виробітку слідує, що з часу прибуття в установу з 27 вересня 2015 року і по жовтень 2018 року, засуджений не мав заробітку лише у жовтні 2015 року, у червні, липні та жовтні 2017 року та у серпні, вересні 2018 року, однак у вказані періоди виконував роботи по благоустрою на підставі відповідних рапортів, що в судовому засіданні підтверджено поясненнями представника установи.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_8 поводить себе стримано, займається фізкультурою і спортом, читає художню літературу та періодичні видання до праці ставиться сумлінно, дотримується правил техніки безпеки. Крім того, у вільний від основної роботи час, приймав участь в облаштуванні резервної котельні, виконав зварювальні роботи, а норми виробітку становлять 100%.

Відповідно до довідки установи засуджений, починаючи з лютого 2016 року здійснював поштові перекази грошових коштів, які надсилалися сестрі ОСОБА_9 , колишній дружині ОСОБА_10 та батькові ОСОБА_11 .

Таким чином, судом встановлено, що пояснення представників установи, а також зміст характеристики та досліджених довідок є суперечливими. Характеризуючи засудженого посередньо, як особу, яка до праці ставиться задовільно та виконує виробничі завдання лише під контролем з боку адміністрації, в той же час представники адміністрації установи заохочують засудженого 27 липня 2016 року за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці та двічі 06 жовтня 2017 року та 03 квітня 2018 троку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР УВП, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Тобто такі заохочення застосовані не за виконання засудженим разових доручень, а внаслідок відповідної тривалої поведінки засудженого та його ставлення до праці, що слідує із відповідних записів у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим.

Твердження адміністрації установи про формальну участь у програмах диференційованого впливу та формальне ставлення до праці, а також його пасивна поведінка не можуть вважатися підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, оскільки на підтвердження вказаних фактів не додано відповідних доказів. Твердження про формальне ставлення до праці спростоване у судовому засіданні відповідними даними про виконання ним норм виробітку на 100% та довідками про заробіток засудженого.

Враховуючи визнання засудженим вини у вчиненому злочині, щире каяття, підтримання стійкого зв`язку з близькими, підвищення освітнього рівня, здобуття ним двох додаткових професій; участь у програмах диференційованого виховного впливу; дотримання режиму відбування покарання та обов`язків, встановлених Правилами внутрішнього трудового розпорядку установи виконання покарання; виконання законних вимог та вказівок адміністрації, в т.ч., що полягало у виконанні робіт по благоустрою на підставі відповідних рапортів без оплати праці; культуру спілкування з представниками адміністрації та засудженими; отримання заохочень, застосованих у порядку, визначеному ст.130 КВК; дотримання санітарно-гігієнічних правил та прагнення засудженого до працевлаштування після звільнення з місць відбування покарання, як критерії сумлінної поведінки та сумлінного ставлення засудженого до праці, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення.

Суд враховує, що реальна поведінка засудженого не свідчить про негативну спрямованість особистості, а дані про стягнення, застосовані до засудженого в минулому, які знято та погашено в установленому порядку, навпаки, підтверджують висновок про наявність динаміки у його поведінці.

Крім того, характер порушень, за які засуджений отримав стягнення, не свідчать про його суспільну-небезпечність, як особи, що може продовжувати вчиняти злочини, а свідчать про низький рівень його поведінки у побуті, яка з часом змінилася.

Підстава для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання.
ОСОБА_8 засуджений за скоєння тяжких злочинів та замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Наведені обставини в сукупності, на думку суду, дають підстави для висновку, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений довів своє виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах не пов`язаних з позбавленням волі,а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.377, 395, 537, 539 КПК України суд,

ухвалив:

Засудженого ОСОБА_8 звільнити від подальшого відбування покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2015 року умовно-достроково на не відбутий строк 08 місяців 27 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: