Провадження № 11-кп/4820/66/19
Справа № 676/6478/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000831 від 20.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за апеляційною скаргою процесуального прокурора на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелена Долина Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого державним реєстратором речових прав на нерухомість відділу комунальної власності, земельних відносин та державної реєстрації Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого.
Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям.
Закрито кримінальне провадження №0000831 від 20 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 20 травня 2018 року близько 00 год. 05 хв. у приміщенні фойє готелю «Ксенія», що розташоване по вул.Жванецьке шосе, 3 в м. Кам`янці-Подільському, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності моралі, використовуючи малозначний привід щодо зауваження потерпілого ОСОБА_8 з приводу припинення нецензурної лайки, порушив нормальну роботу готелю та умисно наніс шість ударів кулаком правої руки в область обличчя останнього, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох синяків на спинці носа з розповсюдженням на верхнє та нижнє повіка лівого ока, внутрішні відділи верхнього і нижнього повік правого ока, на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі та зліва з розповсюдженням на слизову оболонку лівої щоки.

Задовольняючи клопотання обвинуваченого, місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані ним збитки, що підтвердив у своїй письмовій заяві потерпілий ОСОБА_8 . Врахував, що хоча й раніше ОСОБА_7 був засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 12750 грн., але відповідно до ст.89 КК України він є особою, що не має судимості. В матеріалах кримінального провадження наявна квитанція про сплату штрафу від 08 листопада 2016 року. Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, а отже вчинений ним раніше злочин уже втратив правове значення, то відповідно він і вважається таким, що вперше вчинив інкримінований йому злочин.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000831 щодо ОСОБА_7 в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді.

Під час апеляційного розгляду також просить повторно дослідити вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 у справі №335/11063/16-к щодо ОСОБА_7 та квитанцію від 08.11.2016 про сплату ним штрафу.

Свої вимоги аргументує неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що потягло за собою ухвалення неправосудного рішення.

Звертає увагу на те, що згідно ст.45 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям може бути застосовано судом лише щодо особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості. В той же час, обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, яка вперше вчинила злочин, оскільки 19.10.2016 року притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість.
Стверджує, що як вбачається з вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, який знаходиться в матеріалах справи та досліджувався в судовому засіданні, 19.10.2016 року судом було визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.27 ч.1 ст.369 КК України та призначено покарання в виді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який був сплачений ним 08.11.2016 року. Частина 1 ст.369 КК України, яка передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, згідно п.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Відповідно п.7 ст.89 КК України строк погашення судимості для осіб засуджених до позбавлення волі, або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості становить 3 роки.
На думку прокурора, з врахуванням вищевикладеного, станом на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 мав непогашену судимість згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 року, а отже суд безпідставно закрив кримінальне провадження щодо нього на підставі ст.45 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який заперечив щодо її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 та ч.1 ст.285, ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою має право закрити кримінальне провадження та звільнити підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, можливе лише щодо особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_7 особою, що немає судимості, в порядку ст.89 КК України, місцевий суд не врахував, що дана норма закону встановлює строки погашення судимості не лише від виду призначеного покарання, але й від тяжкості вчиненого злочину.

Так, з матеріалів провадження вбачається те, що за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який був сплачений засудженим 08.11.2016 року.
Вказаний злочин, відповідно до положень п.3 ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно з п.7 ст.89 КК України строк погашення судимості для осіб засуджених до основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості становить 3 роки.
Відповідно до ч.5 ст.90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.

З урахуванням наведеного, на час вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (20.05.2018 року), та на час постановлення судового рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вказаний злочин (22.10.2018 року), встановлені законом строки погашення судимості за попередній злочин (ч.4 ст.27 ч.1 ст.369 КК України) не закінчилися, а тому вважати ОСОБА_7 таким, що не має судимості, є помилковим.

Таким чином, місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягав застосуванню, що відповідно до положень ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має певні права, зокрема, бути завчасно поінформованим про час та місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні.

Кримінальний процесуальний закон покладає на суд обов`язок забезпечити реалізацію потерпілим указаних прав (ч.6 ст.22 КПКУкраїни).

За змістом п.5 ч.2 ст.412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд істотно порушив вищевказані вимоги процесуального закону при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції повідомив потерпілого ОСОБА_8 про дату, час та місце підготовчого та судового засідання, яке було призначено на 11 жовтня 2018 року та 22 жовтня 2018 року відповідно.

11 жовтня 2018 року від потерпілого до суду надійшла заява про розгляд кримінального поводження у його відсутність. Із змісту вказаної заяви, потерпілий жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав, не заперечував проти здійснення провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України, як і не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Разом з тим, суд першої інстанції безпосередньо позиції потерпілого не перевірив, не впевнився у добровільності поданої ним заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд не забезпечив права потерпілого на доступ до правосуддя, не створив необхідних умов для використання прав, наданих як стороні процесу, і не забезпечив рівності прав сторін у судовому розгляді, чим порушив засади кримінального провадження, визначені у статтях 21, 22 КПК України. Це перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, що є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого належить врахувати вищевикладене.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405, 409, 412, 413, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям скасувати.

Призначити новий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000831 від 20 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3