Справа № 524/2402/19
Провадження № 1-кс/524/1374/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці заяву слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_6 про самовідвід по кримінальному провадженню № 0000220, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2019 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла заява слідчого судді про самовідвід щодо розгляду матеріалів про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000220

Заява вмотивована тим, що 14 березня 2019 року ним, як слідчим суддею, при розгляді клопотання про арешт майна (справа № 524/127/17 провадження 1-кс/524/1128/19 встановлено, що між ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпренергобудпром» та іншими суб`єктами господарювання виник спір щодо належності і використання піску на відповідній земельній ділянці в с Садки. Склалась відповідна думка щодо факту наявності між суб`єктами господарювання спору щодо відповідної земельної ділянки, її використання, складування піску, його належності та використання і така обставина може викликати сумнів щодо упередженості.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що не має права брати участь у розгляд матеріалів про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000220 та є підстави для відводу як слідчого судді..

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя просить проводити розгляд заяви у його відсутність, слідчий підтримує заявлений відвід, думки щодо данного питання не має, представник володільця майна при вирішенні питання покладається на розсуд суду, надав документи щодо власності, прокурор, надав документи щодо земельної ділянки, пояснив, що вказана земельна ділянка є пасовищем, вивчивши зміст заяви про самовідвід, долучену до неї ухвалу слідчого судді від 14.03.2019 року, матеріали провадження щодо арешту майна щодо розгляду яких слідчим суддею заявлено самовідвід, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобовязаний заявити самовідвід.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КПК України усі відводи, крім відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, під час досудового слідства розглядає інший суддя цього ж суду.
Статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члені його сімї заінтересовані в результаті провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Слідчий суддя ОСОБА_6 зазначає, що в судовому рішенні, при розгляді клопотання про арешт майна по матеріалам досудового розслідування , внесеним до ЄРДР № 0000267 за ознаками кримінального правопорушення за ст.. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст 358, ч 1 ст. 366, ч. 2 ст 240, ч 1 ст 197-1 КК України, висловив свою думку, крім іншого,щодо піска, який зберігається на земельній ділянці тривалий час та належить певним підприємствам, зокрема ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроеренгобудпром», ТОВ «Травелторг» та навантажувався, а не добувався.
Саме ці обставини можуть викликати сумніви у обєктивності та неупередженості слідчого судді під час розгляду матеріалів про арешт майна по іншому провадженню, а саме, внесеного до ЄРДР за № 0000220
Як зазначив Європейський суду справі"Мироненкоі Мартенко проти України"(рішеннявід 10грудня 2009року),наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).
Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).
Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.
При розгляді заяви про самовідвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій слідчого судді, сторона обвинувачення, зокрема процесуальний керівник відводу слідчому судді не має, висловив свої міркування щодо земельної ділянки, а яка є іншою ніж та про яку йде мова в ухвалі слідчого судді, рішення сідчого судді ОСОБА_6 по матеріалам досудового розлідування № 000220 відсутні. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.
Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки відсутні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 .
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.76,81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_6 про самовідвід по кримінальному провадженню № 0000220 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1