Справа № 466/7750/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/640/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні №0003585 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується у Львівській установі виконання покарань №19 УДпТСУ у Львівській області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання обвинуваченого 19.09.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 утримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

По кримінальному провадженні вирішено питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 , 19.09.2018, близько 05 год. 10 хв., перебуваючи поряд із будинком №65 на просп. В.Чорновола у м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_9 та здійснив на нього напад з метою заволодіння його майном, схопив його обома руками за шию, почав душити та наносити удари в ділянку голови, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив свідомість, та в подальшому заволодів його барсеткою вартістю 200 грн., в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон марки «Аstro» моделі «B245» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 750 грн., із сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 30 грн.; в`язка ключів від квартири, вартістю 30 грн.; грошові кошти в сумі 2000 грн.; блокнот з особистими записами, вартістю 10 грн.; паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, атестат про технічну освіту, військовий квиток, видані на ім`я ОСОБА_9 , та банківська картка «Приват банк», після чого покинув місце події, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3020 грн.

На вирок суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити шляхом пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України, призначивши йому остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Мотивує апеляційну скаргу тим, що суд не взяв належним чином до уваги обставини, які пом`якшують покарання, не врахував щире каяття та часткове відшкодування спричиненої шкоди. Звертає увагу на те, що потерпіла від злочину особа не зверталася до суду з проханням щодо призначення обвинуваченому суворого покарання, а обставини, які б обтяжували покарання відсутні. Вважає неправильним те, що до числа обґрунтувань призначеного покарання суд відніс інформацію про перебування в Галицькому та Франківському районних судах м. Львова обвинувальних актів стосовного ОСОБА_7 , оскільки такі не розглянуті судом та по них не ухвалено вироку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора ОСОБА_8 , який просить оскаржений вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим, та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції не допустив неправильне застосування кримінального закону, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Так, згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, особі, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд врахував пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, часткове повернення викраденого майна, відсутність обтяжуючих покарання обставин, характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення після звільнення з місць позбавлення волі та перебування під адміністративним наглядом, та обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень,та дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення і перевиховання останнього можливе лише при ізоляції від суспільства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини і відсутність обтяжуючих покарання обставин спростовується вищенаведеним.

Колегією суддів не приймається посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що потерпілий не звертався до суду з проханням про призначення суворого покарання, оскільки ця обставина в силу пасивного характеру діяння потерпілого не може визнаватись такою, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що до числа обґрунтувань призначеного покарання суд відніс інформацію про перебування в Галицькому та Франківському районних судах м. Львова обвинувальних актів стосовного ОСОБА_7 , оскільки такі не розглянуті судом та по них не ухвалено вироку, не можуть бути підставою для пом`якшення покарання, так як таке призначено в межах санкції ч.1 ст.187 КК України та ближче до мінімального строку покарання, а наведені у вироку обставини стосуються виключно особи обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду.

Керуючись ст.376, п.1 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 протягом такого ж строку з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4