Справа №610/65/19
Пр. №1-кп/621/118/19
Ухвала
іменем України

22 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в :
14.01.2018 року вказане кримінальне провадження надійшло до Зміївського районного суду Харківської області.
Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що він має міцні соціальні зв`язки, а саме що він здійснює постійний догляд за хворою матір`ю, раніше не судимий, не має наміру впливати на потерпілого, свідка, які вже допитані судом та не має наміру перешкоджати в інший спосіб розгляду справи та вчиняти інший злочин. Просили змініити запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який повною мірою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.
Під час розгляду клопотання на досудовому слідстві про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а також те, що заявлені ризики, під час застосування запобіжного заходу, залишилися без змін.
В той же час, суд, виходячи з вимог п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року, справа «Харченко проти України», кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Згідно з абз. 8 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» при вирішенні судом питання про обрання або зміну запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, дослідженню підлягають і відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в

передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 перебуває під вартою в період з 20.11.2018 року по теперішній час.
Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, до обрання запобіжного заходу був працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, при цьому у суду відсутні дані, що свідчать про те, що ОСОБА_6 буде переховуватись від суду і буде перешкодити встановленню істини у справі.
Вищевказані обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що в даний момент значно знизився ризик того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, продовжить злочинну діяльність, а забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може і більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із використанням електронного засобу контролю.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331, КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти у залі суду негайно.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із використанням електронного засобу контролю.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.
Строк дії ухвали до 20 травня 2019 року.
Ухвалу для виконання передати Балаклійському ВП ГУНП України в Харківській області.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: