Справа № 463/1351/19
Провадження № 1-кс/463/738/19
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
28 лютого 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 06.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_8 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Подане клопотання мотивує тим, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) № 515-ОС від 22.12.2018 року, старшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду старшого техніка відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , де останній проходить військову службу по даний час.

ОСОБА_7 , під час виконання покладених на нього обов`язків старшого техніка відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б), був наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними особами, а тому є службовою особою.

Відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» старший технік відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення і згідно зі ст.22 цього ж Закону, йому забороняється використовувати свої службові повноваження та своє становище і пов`язані з цим можливості, діяти з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, всупереч інтересам служби.

Так, на початку лютого 2019 року ОСОБА_7 , будучи попередньо знайомим із ОСОБА_9 , перебуваючи у м.Ужгород, повідомив останньому, що йому, в силу виконання службових обов`язків, відомо, що ОСОБА_9 займається незаконним переміщенням тютюнових виробів через державний кордон України до Угорщини поза межами офіційних пунктів перетину державного кордону. Після цього, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, діючи умисно, ОСОБА_7 висловив ОСОБА_9 категоричну вимогу про те, що останній, повинен надавати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів з розрахунку по 70 доларів США за кожен незаконно переміщений через державний кордон України до Угорщини, ящик тютюнових виробів. Крім того, ОСОБА_7 сказав ОСОБА_9 , що крім переміщення сигарет він також повинен підшукати осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, та нелегально потрапити до Угорщини, при цьому за організацію безкоштовного перетину такими особами державного кордону, ОСОБА_9 повинен буде надавати ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів з розрахунку по 400 доларів США за одну особу.

ОСОБА_9 на вказані протиправні вимоги ОСОБА_7 погодився, однак, розуміючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально карним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим для якого законних прав та інтересів можуть настати негативні наслідки, 06.02.2019 звернувся до правоохоронних органів із заявою про протиправні дії ОСОБА_7 , з метою викриття останнього та після цього почав діяти під контролем правоохоронних органів.

25.02.2019 ОСОБА_7 , перебуваючи на службі, з метою реалізації свого злочинного, корисливого умислу зателефонував ОСОБА_9 та повідомив останньому, що у цей день він може здійснити переміщення через державний кордон України до Угорщини тютюнових виробів та нелегальних мігрантів. При цьому, ОСОБА_7 детально повідомив ОСОБА_9 про маршрут, яким він безперешкодно, тобто не боячись викриття військовослужбовцями ДПС України, зможе здійснити переміщення тютюнових виробів та нелегальних мігрантів через державний кордон поза межами пунктів перетину.

Того ж дня, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, повідомив ОСОБА_7 , що за його вказівками він здійснив переміщення через державний кордон України до Угорщини семи ящиків сигарет, а також організував нелегальний перетин державного кордону двома особами. В ході розмови, ОСОБА_7 вказав ОСОБА_9 , що грошові кошти неправомірну вигоду останній повинен передати йому 26.02.2019 року, після того, як звільниться зі зміни прикордонних нарядів.

26.02.2019 року під час зустрічі ОСОБА_9 повторно повідомив ОСОБА_7 , що 25.02.2019 року на виконання його вказівок, він перемістив через державний кордон України до Угорщини сім ящиків сигарет та двох нелегальних мігрантів, на що ОСОБА_7 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу, висловив ОСОБА_9 категоричну вимогу про необхідність передачі грошових коштів (неправомірної вигоди) у сумі 500 доларів США за переміщення сигарет та 800 доларів США за переміщення двох нелегальних мігрантів, а всього 1300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.02.2019 становило 35087,85 гривень.

ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, прийняв від ОСОБА_9 вказані грошові кошти і відразу ж після цього, його було затримано правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 1300 доларів США у нього вилучений.

27.02.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданих їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі здійснити перетин державного кордону поза межами пунктів пропуску, оскільки останній під час виконання службових обов`язків може знати шляхи незаконного перетину державного кордону, у тому числі шляхом отримання інформації про патрулювання працівниками Держприкордослужби державного кордону, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також в силу набутих зв`язків під час перебування на займаній ним посаді може впливати на працівників ВІПС «Бодалово» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 та інших свідків, зокрема, мешканців Берегівського району Закарпатської області які систематично перетинають кордон до Республіки Угорщина, інших службовців ВІПС «Бодалово» та ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі шляхом схиляння їх до зміни показань чи відмови від дачі показань, а також наявність інших вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого йому кримінального правопорушення. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просять визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680,0 гривень. Саме такий розмір застави на їхню думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважають пред`явлену підозру необґрунтованою, слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того зазначили, що підозрюваний не має наміру впливати на свідків та інших осіб, не буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2019 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 повідомлено 27.02.2019 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2019 року та 27.02.2019 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.02.2019 року, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 26.02.2019 року, протоколом освідування особи від 26.02.2019 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, поєднаного з використанням влади та службового становища, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна. Крім цього, в силу виконання своїх службових обов`язків, підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, інших працівників ВІПС «Бодалово» ВПС «Лужанка» ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, крім того, має реальні можливості покинути територію України чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного ОСОБА_7 , враховуючи його майновий стан, приходжу до висновку, що достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України є застава у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для підозрюваного та внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Хмельницький, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, з військовим званням «старший сержант», працюючого на посаді старшого техніка відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680,0 гривень (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 , покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, м.Ужгород), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 год. 44 хв. 26 лютого 2019 року до 18 год. 44 хв. 27 квітня 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1