Справа № 646/167/18
№ провадження 1-кс/646/1811/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.19року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчих прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № 0001104: ОСОБА_4 - про закриття кримінального провадження та ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла вищевказана скарга в якій заявник просив скасувати постанови слідчих прокуратури Харківської області про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001104, вважає їх передчасними та незаконними.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовільнити.
Прокурор та слідчий були належним чином повідомлені про судовий розгляд, але в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження № 0001104, слідчий суддя дійшов наступного.
Прокуратурою Харківської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001104, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
За результатами досудового розслідування, постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.02.2019 кримінальне провадження № 0001104 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито за відсутності події кримінального правопорушення.
Разом з тим, в ході досудового розслідування не усунуто недоліків слідства, що стали підставою для скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження й містяться в ухвалі від 29.10.2018.
Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків, тощо. В даному кримінальному провадженні цього зроблено не було.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів пропущення заявником строків оскарження вищевказаної постанови.
Постановою від 29.03.2018 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим з тих підстав, що заявником не надано органу досудового розслідування жодного документу, яким підтверджено суму заподіяних збитків та відсутні докази, які б вказували на завдання заявнику фізичної, матеріальної та моральної шкоди.
Положення ст. 55 КПК України пов`язують статус потерпілого в кримінальному провадженні із спричиненням особі шкоди без визначення її розміру.
Наведене свідчить, що постанова про відмову у визнанні потерпілим від 29.03.2018 є передчасною, адже відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, а слідчим здійснені всі можливі слідчі дії, спрямовані на встановлення спричиненої шкоди.
Наведене свідчить на невідповідність постанови про відмову у визнанні потерпілим від 29.03.2018 положенням ч.5 ст. 55 КПК України та вимогам ст.110 КПК України.
Оскарженню постанови про відмову у визнанні потерпілим перешкоджало закриття кримінального провадження постановою від 11.04.2018, ухвалу про скасування якої отримано заявником 21.02.2019.
Наведене вказує на поважність пропуску строку оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим й він підлягає поновленню.
За вказаних обставин скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 55, 110, 117, 303, 304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовільнити.
Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.02.2019 про закриття кримінального провадження №0001104 - скасувати.
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови від 29.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001104
Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 29.03.2018 про про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001104 - скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1