В И Р О К
Іменем України

14 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000307 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Другого серпня 2018 року близько 14 години обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували разом із ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в автомобілі «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому рухалися по автодорозі Київ-Чоп, у напрямку м. Новоград-Волинський, Житомирського області. В цей час, у ході суперечки між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , останній зупинив наведений автомобіль у лісовій смузі між селами Іванівка та Садки, Житомирського району, де обвинувачені, не передбачаючи злочинних намірів ОСОБА_8 , на прохання останнього вийшли з автомобіля, а ОСОБА_8 в цей час умисно вбив ОСОБА_9 , про що повідомив обвинувачених та вони разом на вищезазначеному автомобілі приїхали до с. Бондарці, Житомирського району, де ОСОБА_8 позбувся тіла вбитої ним ОСОБА_9 .

У подальшому обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не є членами сім`ї чи близькими родичами ОСОБА_8 , будучи обізнані про вчинення останнім вбивства ОСОБА_9 , заздалегідь не обіцяючи, приховали скоєння ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, маючи при цьому реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, тобто у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину.

Тридцятого січня 2019 року між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_6 , а також між прокурорм ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 і відповідно його захисником ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладені угоди про визнання винуватості.

З даних угод вбачається, що прокурор, обвинувачені та захисники дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 396 КК України.

Сторони угод визначили та узгодили покарання, яке повинен понести кожен обвинувачений за вчинений ними злочин у виді трьох років позбавлення волі із звільненням обвинувачених від відбування цього покарання з випробуванням.

Розглядаючи у судовому засіданні питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказані угоди підлягають затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнали себе винними у вчиненні інкримінованого їм злочину та просили суд затвердити укладені з ними угоди, призначивши кожному узгоджений вид покарання, при цьому обвинувачені зазначили, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Захисники також просили затвердити відповідні угоди, оскільки вони повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що укладення даних угод відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив їх затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені з ними види покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, наслідки затвердження цих угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угод.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому кваліфікує їх дії за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, за якою обвинуваченим необхідно призначити узгоджене сторонами угод покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000307 угоду про визнання винуватості від 30 січня 2019 року, укладену між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити у кримінальному провадженні №0000307 угоду про визнання винуватості від 30 січня 2019 року, укладену між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене вищевказаною угодою покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1