ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження №1-кс/201/6844/2018
У Х В А Л А

Іменем України

(вступна та резолютивна частина)

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13.04.2018 р. у справі №201/3993/18, - на єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що на даний час є власником єдиного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05 квітня 2018 року. На думку слідчого СВ Соборного ВП ДВП ОСОБА_6 він незаконно придбав зазначений об`єкт нерухомого майна, але з початку досудового розслідування, тобто з 12 квітня 2018 року, та по теперішній час вказаний договір не скасований у передбаченому законодавством порядку, жодній особі не вручено повідомлення про підозру. Таким чином, подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав порушує право заявника на вільне використання належного йому майна, а тому він просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року у справі № 201/3993/18.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Від заявника надійшла письмова заява, в якій останній відмовляється від клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, оскільки правова кваліфікація кримінального провадження №0000899 визначена на підставі ч. 3 ст. 190 КК України, а право власності на об`єкт до ОСОБА_5 перейшло від невідомого ОСОБА_4 ТОВ «Петрікор Транс» на підставі договору купівлі-продажу №103 від 05 квітня 2018 року, що був укладений протягом кількох годин після укладення договору купівлі-продажу №99 від 05 квітня 2018 року, а тому, є підозра вважати, що право власності на об`єкт нерухомого майна було передано до ОСОБА_5 з метою його приховання чи подальшої реалізації, а тому слідчий дійшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту на спірне майно.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 було задоволено клопотання у кримінальному провадженні № 0000899 слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про арешт майна. Накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на нерухоме майно: об`єктом нерухомого майна, єдиним майновим комплексом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих заперечень прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 вбачається, що зазначений об`єкт нерухомості є доказом злочину у кримінальному провадженні № 0000319 від 10.10.2017 року та у кримінальному провадженні № 0000899 від 12.04.2018 року за ч. 3 ст. 190 КК України.

Заявником не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявника на те, що арешт майна є не обґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту майна заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.

З огляду на викладене, беручи до уваги заяву ОСОБА_5 про відмову від клопотання та враховуючи, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, приходжу до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ 13.04.2018 р. у справі №201/3993/18 - на єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1