справа № 752/4015/19
провадження №: 1-кс/752/2334/19
У Х В А Л А
про арешт майна
27.02.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001323, відомості щодо якого внесені 20.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, в якому слідчий просив накласти арешт на майно, а саме на: автомобіль марки «Hyundai-Sonata YF», чорного кольору, 2014 року випуску державні номерні знаки НОМЕР_1 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 шляхом накладення заборони на його відчуження, перереєстрацію, зняття та поставку на облік на час проведення досудового розслідування..

Слідчий обґрунтував клопотання тим, що СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001323, відомості щодо якого внесені 20.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22.02.2019 року, у зв`язку з переслідуванням громадянина ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, було здійснено проникнення до квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає останній. В ході проведення обшуку у кімнаті де проживає громадянин ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет прозорого кольору та паперову коробку з вмістом речовини рослинного походження у пресованому вигляді, зеленого кольору; мобільний телефон марки «Нокіа», модель РМ1133, з сім-карткою мобільного оператору зв`язку ПрАТ «Київстар», та ідентифікуючими ознаками ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , сім-картки мобільного оператору зв`язку ПрАТ «Київстар», в кількості семи штук; пластикову банківську картку ПАТ КБ «Приват банк», номер рахунку НОМЕР_4 , електронні ваги для зважування, грошові кошти в сумі 400 доларів США; та ключі до автомобіля марки «Hyundai-Sonata YF», чорного кольору, 2014 року випуску державні номерні знаки НОМЕР_1 та договір поставки даного автомобіля від 21.07.2018 року, укладений між замовником в особі громадянина ОСОБА_5 , та ПП «Осин», в особі громадянина ОСОБА_6 .

Слідчий вказав на те, що метою накладення арешту на вищевказане майно є забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні та забезпечення речових доказів, які в подальшому можуть бути використані під час судового розгляду. Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, в зв`язку з цим просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про час та місце повідомлялись належним чином. Слідчий просив розглянути клопотання за його відсутність.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України пі час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно, вилучене під час обшуку, вважається тимчасово вилученим.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до частини 4 статті 173 КК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, вважає можливим задовольнити клопотання про накладення арешту на майно до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 173, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: автомобіль марки «Hyundai-Sonata YF», чорного кольору, 2014 року випуску державні номерні знаки НОМЕР_1 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також будь-яким іншим фізичним і юридичним особам розпоряджатись, користуватись та володіти автомобілем марки «Hyundai-Sonata YF», чорного кольору, 2014 року випуску, державні номерні знаки НОМЕР_1 , а також вчиняти будь-які інші дії щодо відчуження, перереєстрації, зняття та поставку на облік на час проведення досудового розслідування.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1