КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/1200/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - штрафу у вигляді двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. з позбавленням права обіймати посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.
Вирішено долю речових доказів.

На вирок суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в яких міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропущено строку на апеляційне оскарження засуджений зазначає, що після проголошення вироку він певний час перебував у депресії, був у пошуку юридично обізнаної особи, для роз`яснення йому змісту вироку, оскільки не було коштів на адвоката, хворів, внаслідок чого пропустив строк на апеляційне оскарження.

Представник потерпілого ПАТ "Укрзалізниця", будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим розгляд клопотання проведено у відсутність представника потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку клопотання про поновлення строку, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотань, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на оскарження вироку суду першої інстанції не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.
Копія вироку ОСОБА_8 вручена в день проголошення вироку, та йому роз`яснено право на оскарження вироку протягом 30 днів з моменту вручення йому його копії (ас. 34).
Відповідно до розпорядження Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2017 року №381/1949/17/1-кп/381/229/17 вирок набрав законної сили та звернутий до виконання (ас. 36).
В той же час, апеляційну скаргу на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року, останнім днем оскарження якого було 06 липня 2017 року, ОСОБА_8 подав лише 14 вересня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Частиною першою ст.113 КПК Українипередбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Причину пропуску строку на апеляційне оскарження вироку ОСОБА_8 обґрунтував тим, що після проголошення вироку він певний час перебував у депресії, був у пошуку юридично обізнаної особи, для роз`яснення йому змісту вироку, оскільки не було коштів на адвоката, хворів, внаслідок чого пропустив строк на апеляційне оскарження.
Разом з тим, як до клопотання при його подачі, так і під час розгляду клопотання в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 не надав суду апеляційної інстанції жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_8 під час строку на апеляційне оскарження хворів або можливо мав хворобливий стан.
Посилання ОСОБА_8 в клопотанні як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження те, що він довгий час був у пошуку юридично обізнаної людини для роз`яснення йому змісту вироку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зі змісту журналу та технічного запису судового засідання вбачається, що під час судового розгляду приймав участь захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 , який приймав участь і під час підписання угоди про визнання винуватості. Крім того, після проголошення вироку, суд запитував чи зрозуміле ОСОБА_8 прийняте рішення, порядок та строк його оскарження, на що останній повідомив, що так.
В суді апеляційної інстанції, окрім іншого, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що його попередній захисник не належним чином здійснював захист його інтересів, оскільки наприкінці строку на апеляційне оскарження пообіцяв подати апеляційну скаргу, однак цього не зробив.
Колегія суддів відмічає, що, по - перше, така причина пропуску строку була зазначена лише в суді апеляційної інстанції, тобто більше ніж через рік після подачі клопотання, і в самому клопотанні не зазначалась, по - друге, будь-яких даних, про те, що ОСОБА_8 скаржився з приводу неналежного виконання обов`язків захисником ОСОБА_11 , надано не було.
Таким чином, оскільки ОСОБА_8 не наведені обставини, які могли бути визнані поважними причинами для пропуску строку апеляційного оскарження вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року, тому клопотання про поновлення цього процесуального строку до задоволення не підлягає.
Пунктом четвертим ч. 3 ст. 399 КПК України визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З огляду на викладене, ОСОБА_8 слід відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 376, 117, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2017 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4