Справа № 592/1570/18
Провадження № 1-кп/592/198/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0004081, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з початковою освітою (2 класи), громадянина України, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:
06.07.2009 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений по відбуттю строку покарання 26.06.2013;
03.02.2015 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.09.2016 звільнений від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку;
28.09.2018 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік дев`ять місяців, з 22.11.2018 відбуває покарання за даним вироком в Державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130)»,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
а також, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
03.09.2017 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_12 , побачив відсутність інших осіб в приміщенні кімнати квартири. У цей час у нього виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки мобільних телефонів «Nokia Х2-02» та «Nokia С2-01», що належать ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний, протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяв зі столу мобільні телефони «Nokia Х2-02» та «Nokia С2-01», в коридорі квартири ОСОБА_3 взяв з вішалки жіноче пальто чорного кольору, помістив його під руку та пішов з приміщення квартири.
Викраденим ОСОБА_3 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Вартість викрадених мобільних телефонів «Nokia Х2-02» та «Nokia С2- 01», ОСОБА_3 згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9- 3/4091 е від 26.12.2017 становить 1236 гри. 66 коп. Жіноче пальто чорного кольору для потерпілої ОСОБА_12 матеріальної цінності не становить.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що по телефону зателефонував за оголошенням, познайомився з потерпілою. На її запрошення прийшов у квартиру на проспект Шевченка, просила «похмелити», випивали алкогольні напої. Потім прийшов її співмешканець, як зараз відомо ОСОБА_13 , познайомились, він також випив горілки з ними. Дав грошові кошти Боярському на горілку, він приніс ще горілки, знову випили. Потерпіла ОСОБА_12 пішла спати. Боярський заснув. Побачив два мобільних телефони, вирішив поки ніхто не бачить їх викрасти, також забрав пальто. Залишив квартиру. Телефони продав на ринку. З розмірами встановленої матеріальної шкоди у сумі 1236 грн. 66 коп. згоден. Дана матеріальна шкода відшкодована потерпілій ОСОБА_12 , підтвердженням цього є відповідь від 29.11.2018 № 03-21/1-516 Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» про те, що ОСОБА_12 18.06.2018 отримала поштовий переказ на суму 1340 грн. 00 коп., відправлений його цивільною дружиною ОСОБА_14 . У вчиненому щиро кається, жалкував, що вчинив крадіжку, просив не призначати сувору міру покарання, має намір стати на шлях виправлення.
Крім повного визнання вини у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України вина ОСОБА_3 доведена дослідженими судом доказами.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні надала наступні показання. 02.09.2017 ОСОБА_3 , тоді він представився як « ОСОБА_15 », зателефонував їй, хотів зняти будинок. У неї був чужий телефон. Домовились про зустріч, прийшов до її квартири на АДРЕСА_4 з пляшкою горілки, розмовляли про сім`ї. О 05.00 годині ранку запропонувала залишитись. Прийшов власник телефону, випивали, пішла спати в іншу кімнату. Коли прокинулась, побачила, що ОСОБА_16 побитий. Були відсутні речі, в тому числі і два телефони та пальто.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він точного числа не пам`ятає, здається був четвер, приїхав приблизно о 09.00-10.00 годині у квартиру своєї знайомої ОСОБА_12 . У неї в гостях був ОСОБА_3 , як тоді представився « ОСОБА_15 ». Казав, що хотів придбати будинок, спілкувалися, вживали горілку, ОСОБА_12 пішла відпочивати. Раптом він втратив свідомість, коли прийшов у себе, поруч була ОСОБА_17 , у нього була розбита голова. Були відсутні два телефони, пальто моноблок телевізор.

В судовому засіданні досліджений висновок товарознавчої експертизи № 19/119/9- 3/4091 е від 26.12.2017, проведений експертом Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_18 , згідно якого вартість викрадених мобільних телефонів «Nokia Х2-02», «Nokia С2- 01» з урахуванням зносу від експлуатації, на момент скоєння злочину, могла становити 1236 гри. 66 коп. (том.1 а.с. 109-112).
Судом досліджено наданий захисником ОСОБА_10 лист від 29.11.2018 № 03-21/1-516 заступника директора з операційної діяльності Сумської дирекції ПАТ «Укрпошта» в якому повідомляється, що поштовий переказ від 08.06.2018 на суму 1340 грн. 00 коп., відправлений ОСОБА_14 ( АДРЕСА_5 ) на ім`я ОСОБА_12 ( АДРЕСА_6 ), виплачений ОСОБА_12 18.06.2018 на підставі паспорту особисто одержувачу.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 1236 грн. 66 коп., кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно».
Формулювання обвинувачення, визнаного судом не доведеним, аналіз досліджених доказів.
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин: у період часу з 23 год. 00 хв. 25.10.2017 по 08 год. 00 хв. 26.10.2017 ОСОБА_3 перебував поруч будинку № 19 по вул. І. Франка м. Суми, де в нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна із зазначеного будинку. В вказаний вище проміжок часу, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, користуючись тим, що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, таємно, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення будинку АДРЕСА_7 , звідки із кімнати будинку викрав майно, а саме: мобільний телефон «Samsung SGH-X670», телевізор «Saturn 24» LCD TV LCD 240, алюмінієвий бідон, що належать ОСОБА_11 . Вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону «Samsung SGH-X670», телевізору «Saturn 24» LCD TV LCD 240, згідно висновку експерта № 19/119/9-3/3568е від 13.11.2017 становить 2700 ( дві тисячі сімсот) гривень 00 коп. Алюмінієвий бідон матеріальної цінності для ОСОБА_11 не становить. Таким чином ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 2700 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. (ч. 3 ст. 373 КПК України)
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150,п. 253).
Згідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст.94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, у даному судовому провадженні, стороною обвинувачення не дотримано вище перелічених норм ст.ст. 2, 17, 373 КПК України, ст.6 Конвенції та вищевказаної практики Європейського суду з прав людини.
Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст.185 КК України винним себе не визнав і суду пояснив, що вину в інкримінованому йому досудовим слідством не визнає повністю. Вказав, що раніше ходив неодноразово за адресою: АДРЕСА_7 . Там жінка торгувала гарним «самогоном», який він купляв у неї. Деякий час проживав в селі, приїхав у Суми, 25.10.2017 пішов купити «самогон». З будинку вийшов чоловік з палочкою, сказав, що господині немає, вона померла. Скаржився, що син після смерті дружини виганяє з будинку. Він пішов в магазин, придбав пляшку горілки, закуску (була одна купюра в 200 грн., після покупки залишилось 80 грн.). Сіли, біля будинку розмовляли, випивали, поминали. В будинок заходив один раз з господарем біля 13.00 год 25.10.2017. Запитав, чи немає в нього телевізора на продаж та телефона, він сказав, що є. В цей день був на вул. І.Франка двічі. Другий раз був через дві години (приблизно о 17.00 годині), взяв пляшку горілки та гроші. Придбав непрацюючий телевізор та телефон за пляшку горілки та зійшлися на 50 грн. На запитання у господаря «чи ніхто заперечувати не буде?», той відповів, що все нормально ніхто проти не буде. Телевізор поставив в гараж за адресою: АДРЕСА_1 , телефон «жабку» віддав дружині, яка перебувала в пологовому будинку з дитиною. Алюмінієвий бідон не придбавав та не викрадав. Коли зателефонувала сестра та сказала, що приходила поліція з питаннями, щодо телевізора та телефона, сказав їй щоб віддала телевізор з гаражу, а телефон знаходиться у дружини в лікарні. Потім син ОСОБА_19 вимагав у нього 50000 грн. коли йшло слідство, тоді казав претензій мати до нього не буде, та не буде ходити на судові засідання.
Доказуючи вину обвинуваченого, прокурором були надані суду ряд письмових доказів, які були ретельно досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а також було допитано двоє свідків сторони обвинувачення, потерпілий ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що події відбулись в ніч з 25.10.2017 на 26.10.2017, він приїхав з 16.00 до 17.00 год. за адресою своєї реєстрації АДРЕСА_7 . Побачив, що розбиті вікна, вибиті двері, також побачив вітчима ОСОБА_19 (страждав алкогольною залежністю). Виявив відсутність мобільного телефону «Samsung», телевізора «Saturn 24» та алюмінієвого бідону, на його запитання сказав що не знає де майно. Вітчим казав, що заходив « ОСОБА_20 ». Викликав поліцію, сусіди казали, що був «циган». Приїхала опергрупа. Самостійно знайшов ОСОБА_3 . Раніше покійна мати продавала «самогон» та ОСОБА_3 приходив неодноразово до будинку. Після подій шукали ОСОБА_3 , приходила його рідня. Телевізор та телефон повернули.
Допитана під час судового розгляду свідок сторони обвинувачення ОСОБА_21 пояснила, що працює санітаркою в пологовому будинку на вулиці Троїцькій. Восени 2017 року в закладі перебувала жінка з дитиною, під ранок прийшов молодий чоловік, запитав як справи у жінки та дитини. Прохав передати дружині рожевий телефон, який складається.
Допитана під час судового розгляду свідок сторони обвинувачення ОСОБА_22 пояснила, що працює ліфтером в Сумському пологовому будинку пресвятої Діви Марії. В жовтні 2017 року зранку біля 06.00 прийшла молодша медична сестра ОСОБА_21 та просила передати в палату на 3 поверх телефон рожевий «жабка» породіллі ОСОБА_23 , казала, що чоловік передав. Коли жінка отримала телефон була здивована.
В якості письмового доказу стороною обвинувачення був наданий протокол огляду місця події від 26.10.2017, яким було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_7 та зафіксовано обстановку в будинку (т.1 а.с. 213-219).
В якості письмового доказу стороною обвинувачення був наданий протокол огляду місця події від 27.10.2017, яким було оглянута палата № 18, розташована в акушерському відділенні Сумського пологового будинку за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 20. В якій знаходиться ОСОБА_14 , мешканка АДРЕСА_1 . ОСОБА_14 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон SGH-X670», imei: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 котрий було в подальшому вилучено в ході огляду місця події (т. 1, а.с. 229-230).
При цьому, протокол не містить відомостей про те, що вказаний телефон, який було вилучено слідчим, упаковано, опечатано і скріплено підписами учасників слідчої дії, як і не містить інформації про те, що до протоколу долучались додатки.
Відповідно протоколу огляду предметів від 05.11.2017 слідчим самостійно проведено огляд мобільного телефону «Samsung SGH-X670», imei: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 232).
В якості письмового доказу стороною обвинувачення був наданий протокол огляду місця події від 30.10.2017, яким було оглянуто з письмового дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_24 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: Телевізор «Saturn 24 TV LSD 240» с.н. 1151-12453 (т. 1 а.с. 220-225).
При цьому, протокол не містить відомостей про те, що вказаний телевізор, який було вилучено слідчим, упаковано, опечатано і скріплено підписами учасників слідчої дії, як і не містить інформації про те, що до протоколу долучались додатки.
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.10.2017 (справа № 592/12386/17) на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку у житлі - будинку АДРЕСА_1 , право приватної спільної часткової власності на який зареєстровано за ОСОБА_24 з метою відшукання і вилучення телевізору «Телевізор «Saturn 24», TV LSD 240» с.н. 1151-12453. Дозвіл на обшук зазначеного житла вважається виконаним 30.10.2017 року (т. 1 а.с. 226).
Відповідно протоколу огляду предметів від 05.11.2017 (рік має виправлення) слідчим самостійно проведено огляд телевізору «Saturn 24» ICD TV LSD 240» (т. 1, а.с. 227).
Надана стороною обвинувачення в якості письмового доказу постанова слідчого від 05.11.2017 про визнання речовими доказами вилучених в ході проведення огляду місця події від 27.10.2017 у ОСОБА_14 мобільного телефону «Samsung SGH-X670», imei: НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 та проведення огляду місця події від 30.10.2017 в домоволодінні ОСОБА_24 за адресою: м. Суми, вул. Родини Линтварьових, 8 телевізора «Saturn 24» LCD TV LCD 240 не являється письмовим доказом, оскільки в розумінні ст.99 КПК України не являється документом, який несе в собі відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (т. 1, а.с. 199).
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Всупереч зазначеним вимогам закону арешт на зазначене тимчасово вилучене майно під час оглядів не накладався.
Також, в якості письмового доказу стороною обвинувачення був наданий Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2017 свідку ОСОБА_19 в якому зазначено, що технічні засоби фіксації не використовувались, перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_19 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого свідок ОСОБА_19 відповів, що останній раз бачив 25.10.2017, коли чоловік, який назвався ОСОБА_25 , приходив до нього додому з пропозицією купити в нього бідон.

Далі в протоколі зазначено, що на запитання слідчого чи впізнає він когось на пред`явлених йому фотознімках, свідок заявив, що впізнає особу, яка зображена на фотознімку № 1, за сукупністю рис обличчя, а саме темне волосся, широкі брови, темно карі очі, темна шкіра

Сторона захисту просила визнати цей протокол недопустимим доказом, оскільки пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відбулось з грубими порушеннями ст. 228 КПК України.

Прокурор не навів жодних заперечень на доводи захисту з цього приводу.

Суд погоджується з доводами захисту, що слідча дія щодо пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_19 була проведена з грубими порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Положеннями ч.ч. 6 та 7 ст. 228 КПК України передбачено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

При цьому, дослідивши протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2017 достовірно встановлено, що впізнання проведено з порушенням порядку, встановленим КПК України, а саме: фотознімки, що пред`являються, мають різкі відмінності між собою (у фотознімка на якому зображений ОСОБА_3 інша якість, кольорова гамма, розмір зображення, інший ракурс, ніж на інших трьох фотознімках). При цьому, у протоколі не зазначено, хто саме знаходиться під № 1. Прокурором додано до протоколу довідку про дані на осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від «17» листопада 2017 р. Дана довідка підписана слідчим іншою ручкою, ніж складений протокол, на довідці відсутні підписи понятих, не зазначено кому пред`являлась особа для впізнання за фотознімками, довідка не зазначена в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в якості додатка.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Враховуючи, що вищезазначена слідча дія пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2017 свідку ОСОБА_19 була проведена з наведеними вище грубими порушеннями вимог ч.7 ст.228 КПК, тому цей протокол є недопустимим доказом, у зв`язку з чим не може бути використаний судом в якості доказу при постановленні вироку і суд не може посилатись на нього при ухвалі судового рішення.

Згідно висновку товарознавчого експерта від 13.11.2017 № 19/119/9-3/3568 е ринкова вартість телевізору «Saturn 24» LCD TV LCD 240 та мобільного телефону «Samsung SGH-X670» могла становити 2700 грн. 00 коп. (т. 1 , а.с. 115-119). Стороною захисту даний висновок експерта не оспорювався.
Однак, проаналізувавши даний висновок експерта вбачається, що він підтверджує тільки вартість тимчасово вилученого майна станом на 25.10.2017.
Під час досудового розслідування не встановлено хто є власником майна мобільного телефону «Samsung SGH-X670», телевізору «Saturn 24» LCD TV LCD 240 ОСОБА_19 чи ОСОБА_11 , або інша особа. ОСОБА_11 набув статусу потерпілого в зв`язку з поданням заяви про вчинений злочин. Факт реєстрації ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_7 не підтверджує право власності на майно. ОСОБА_19 , маючий у кримінальному провадженні статус свідка, з об`єктивних причин (в зв`язку зі смертю) не був допитаний під час судового розгляду з питання встановлення обставин, яким чином майно було отримано обвинуваченим ОСОБА_3 (подаровано, продано), під час досудового розслідування свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні, відповідно до ст. 225 КПК України, допитаний не був, слідчі експерименти не проводились.
Потерпілим ОСОБА_11 , також не вказано на обставини викрадення обвинуваченим, майна, а лише зазначено про знаходження обвинуваченого в місці викрадення з чужих слів, що ОСОБА_3 не спростовувалося, проте жодним чином не доводить його вину у вчиненні дій по викраденню майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України. ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 5 ч. 2 КПК України допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Прокурор, приймаючий участь у судовому засіданні, після дослідження всіх доказів по справі перед оголошенням початку судових дебатів не скористався своїми правами, передбаченими ст. 338, 340 КПК України.
З урахуванням досліджених доказів, представлених органом обвинувачення та відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження обставин обвинувального акту які б спростовували позицію сторони захисту, відсутності клопотань обвинувачення про витребування або дослідження інших доказів, вичерпанням можливості їх отримання, приймаючи до уваги невідповідність фактичних обставин справи інкримінованому обвинуваченню, усі вищевикладені обставини дають суду підстави стверджувати, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та вважає необхідним виправдати ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні даного злочину.
Мотиви призначення покарання.
Злочин, передбачений за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня № 4 від 09.03.2018 року ОСОБА_3 був встановлений повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) : гіпертонічна хвороба ІІ ст. , ІІ ст. , ризик 4; гіпертонічний криз від 04.01.2018 року, неускладнений (т. 1, а. с. 106). .
Має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.05.2014 року та до теперішнього часу .
Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_3 вину за ч. 2. ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_12 , має молодий вік, діагностоване хронічне захворювання, на утримання має малолітніх дітей - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
Згідно досудової доповіді органу пробації від 23.03.2018 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється, як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі, якщо провина обвинуваченого буде доведена, на думку органу пробації, доцільно застосувати покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства (т. 1 а.с. 53-55).

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , на засадах законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у виді обмеження волі у межах встановлених санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів. Крім того, остаточне покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити за правилами ч. 4 ст.70 КК України, оскільки він вчинив даний злочин до постановлення відносно нього попереднього вироку 28.09.2018 Ковпаківським районним судом м. Суми.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 19/119/9- 3/4091 е від 26.12.2017 у розмірі 296 грн. 61 коп. (том.1 а.с. 109-112).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 підлягає виправданню за відсутністю в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, то судові витрати за проведення трасологічної експертизи № 19/1 19/6-1 /750 е від 15.11.2017 вартістю 742,00 грн.; товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3568 е від 13.11.2017 вартістю 395,48 грн., в порядку ст.124 КПК України стягненню з нього не підлягають та їх потрібно віднести на рахунок держави.
Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Клопотань про обрання запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню від учасників судового провадження не надходило. Обвинувачений відбуває покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130)» за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2018.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за який ОСОБА_3 засуджується цим вироком та засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2018, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_3 рахувати з 14.01.2019 (тобто з дня ухвалення вироку).

Зарахувати у строк відбування покарання за даним вироком повністю відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2018 у період з 10.04.2018 ( день його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 13.01.2019.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувавши період з 29.09.2018 (з наступного дня після ухвалення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2018) по 22.11.2018 (дата прибуття до державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» та звільнення з-під варти) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 19/119/9- 3/4091 е від 26.12.2017 у розмірі 296 грн. 61 коп.

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати за залучення експерта для проведення трасологічної експертизи № 19/1 19/6-1 /750 е від 15.11.2017 вартістю 742,00 грн.; товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3568 е від 13.11.2017 вартістю 395,48 грн., віднести на рахунок держави.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung SGH-X670», imei: НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 , телевізор «Saturn 24» LCD TV LCD 240 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1