Справа № 466/7750/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003585 від 19.09.2018 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, раніше судимого, востаннє 28.01.2015 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, у Галицькому районному суді м. Львова та Франківському районному суді м. Львова перебувають на розгляді обвинувальні акти за ст. 185 ч. 2 КК України та ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується у Львівській установі виконання покарань №19 УДпТСУ у Львівській області

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 19.09.2018, близько 05 год. 10 хв., перебуваючи поряд із будинком №65 на просп. В.Чорновола у м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та здійснив на нього напад з метою заволодіння його майном, схопив його обома руками за шию, почав душити та наносити удари в ділянку голови, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив свідомість, та в подальшому заволодів його барсеткою вартістю 200 грн., в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон марки «Аstro» моделі «B245» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 750 грн., із сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 30 грн.; в`язка ключів від квартири, вартістю 30 грн.; грошові кошти в сумі 2000 грн.; блокнот з особистими записами, вартістю 10 грн.; паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, атестат про технічну освіту, військовий квиток, видані на ім`я ОСОБА_6 , та банківська картка «Приват банк», після чого покинув місце події, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3020 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю, а також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Щодо призначення міри покарання, то покладаються на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився доказами: висновком експерта №897 від 21.09.218, протоколом проведення слідчого експерименту та протоколом впізнання від 19.09.18, доказами, що характеризують особу обвинуваченого, допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого та зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами та його дії слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України за ознакою: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), -

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в останнє вироком від 28.01.2015 року Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, та звільнився з місць відбування покарання по відбуттю строку покарання і мав адміністративний нагляд, обвинувальний акт відносно якого перебуває у Галицькому районному суді м. Львова та Франківському районному суді м. Львова за ст. 185 ч. 2 КК України та ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, отже ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та, будучи раніше неодноразово судимим, вчинив новий злочин, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в ізоляції від суспільства.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у скоєному, часткове повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті за яким кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні обирався утримання під вартою, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого 19.09.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даному кримінальному провадженні утримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Аstro» моделі «B245» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 19.09.2018 р. про визнання та приєднання доказів до матеріалів досудового розслідування визнано речовим доказом повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львва.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1