Справа № 138/2147/18
Провадження №:1-кп/138/175/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000504 від 21.07.2018 по обвину-ваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воєводчинці, Могилів-Подільського району, Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючо-го, із середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, непрацюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 о 16 годині 00 хвилин 20.07.2018, перебуваючи перед входом до свого будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй колишній дружині ОСОБА_5 , яка в той час стояла навпроти нього, наніс останній один удар дерев`яною палицею, яку тримав у своїй правій руці, по зовнішній поверхні лівого стегна, спричинивши тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 168 від 23.07.2018, ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: синець по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, який утворився від одноразової дії тупого предмета з продовгуватою травмуючою поверхнею, яким могла бути палиця, можливо 20.07.2018 та належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні не визнав і пояснив, що ОСОБА_6 з його колишньою дружиною ОСОБА_7 з метою сфабрикування справи проти нього прибули 20.07.2018 до його садиби за його з ОСОБА_7 дітьми, яких він з кінця травня 2018 року забрав у дружини за домовленістю для тимчасового проживання у нього на канікулах. Він не бажав повертати дітей і ОСОБА_8 виривала двері в будинок, де вона раніше проживала 9 років, однак не проживає вже три роки, а тому він, захищаючи свою власність, лише відштовхнув її, а не бив палицею. Якби хотів її вдарити, то взяв би сокиру, що лежала поруч.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її колишнім чоловіком, стосунки в них неприязні. Вони розлучені з минулого року і діти мешкають з нею окремо від батька, однак він може брати на місяць дітей до себе і взяв їх в кінці травня. Через місяць він відмовився повертати дітей, а тому на початку липня вона звернулась до поліції із заявою про допомогу в поверненні трьох дітей, яких він не випускав з будинку. 20.07.2018 вона, прибувши з поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до будинку ОСОБА_4 , в якому вони раніше разом проживали, намагалась дітей забрати, але ОСОБА_4 взяв палку і нею її вдарив по лівому стегну один раз. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 втрутились і захистили її. Це все бачили діти. Більше там нікого не було. Це відбувалось біля 15-16 години.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знає і обвинуваченого, і потерпілу через неодноразові заяви. В липні 2018 року до нього звернулась, як до старшого інспектора ювенальної поліції, ОСОБА_7 з заявою про повернення дітей від батька. Вони з ОСОБА_10 були на місці події аби забезпечити дотримання громадського порядку та безпеку дітей. Коли ОСОБА_8 хотіла забрати дітей з хати, ОСОБА_11 , відмовляючись їх випустити, вдарив її палицею по лівому стегні. ОСОБА_11 постійно не віддає дітей добровільно матері, з якою проживають їх спільні діти на постійній основі, через що трапляються конфлікти. Двері ОСОБА_7 не ламала, замок на дверях був зламаний.

Свідок ОСОБА_9 , який є начальником сектору превенції, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_6 .

Експерт Маковей в судовому засіданні підтвердив свій висновок, зазначивши, що при ударі по тілу може утворитись синець. Механізм його утворення наступний: від удару розриваються судини, а тому синець може бути значно більшим, ніж площа травмуючої поверхні, як і в даному випадку. Саме тому при ударі палицею діаметром 1,5 см синець може бути шириною 7 см.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, експерта, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також і матеріалами кримінального провадження: бланком реєстрації повідомлення ОСОБА_5 від 20.07.2018 про те, що цього дня їй спричинив тілесні ушкодження колишній чоловік ОСОБА_4 в с.Сказинці, Могилів-Подільського району (а.с.32); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якій ОСОБА_5 просила вжити заходів до ОСОБА_4 , який 20.07.2018 біля 16 години, перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних відносин, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с.33); протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 від 21.07.2018 та фототаблицями до нього, згідно якого потерпіла показала механізм нанесення їй ушкоджень обвинуваченим (а.с.37-41); протоколом огляду місця події від 31.07.2018 та фототаблицями до нього, в ході якого оглянуто територію садиби по АДРЕСА_1 та виявлено дерев`яну палицю, якою було нанесено удар потерпілій (а.с.43-47); протоколом огляду предмета від 31.07.2018 з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто дерев`яну палицю, в ході огляду встановлено, що дерев`яна палиця має довжину 2,1 м та діаметр 1,5 см, вона здебільшого рівна, лише у деяких місцях має незначні вигини по своїй довжині. Палиця має циліндричну довгу форму, зовнішня її поверхня та дерев`яна кора має забарвлення коричневого кольору, з обох сторін палиця має слід зламу (а.с.48-50); висновком експерта №168 від 22.07.2018, згідно якого, у ОСОБА_5 були такі тілесні ушкодження: синець по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, який утворився від одноразової дії тупого предмета з продовгуватою травмуючою поверхнею, яким могла бути палиця, можливо 20.07.2018 та належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Механізм утворення тілесного ушкодження на шкірі людини, яка упала з висоти власного зросту, є тертя від якого утворюються суцільні садни, даних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 немає (а.с.55).

Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_4 поза розумним сумнівом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Досліджені судом письмові докази повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, свідків та експерта, даними в судовому засіданні щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим. Крім того, умисел обвинуваченого на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень підтверджує і тривалі неприязні відносини між даними особами.

Сторона ж захисту не надала логічного пояснення, яким іншим шляхом потерпіла могла отримати 20.07.2018 виявлені у неї тілесні ушкодження.

Також, суд об`єктивно не вбачає в діях ОСОБА_4 як необхідної, так і уявної оборони, оскільки ОСОБА_4 протиправно забороняв потерпілій забрати дітей з будинку і застосував фізичну силу до жінки, яка не несла загрози йому чи його майну, а лише намагалась звільнити своїх дітей.

Показання обвинуваченого з приводу виламування його дверей потерпілою та ненанесення ним удару останній, суд вважає направленими на введення суду в оману та розцінює як стратегію сторони захисту і спробу уникнення обвинуваченим передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень і правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається не судимим, розлучений, на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІІ групи.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує його покарання судом становлено наявність у нього інвалідності.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середній ризик вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення, позицію сторін в дебатах, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 достатньо призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.12, 53, 65, 66, ч.1 ст.125 КК України, ст.368-370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Дерев`яну палицю, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1