пр. № 1-кп/759/1217/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0007074, внесеного 03 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , офіційно не працює, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 03 вересня 2018 року близько 15 год. 10 хв., знаходячись біля будинку № 8 по проспекту Леся Курбаса в м. Києві, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 , звідки таємно викрав панель від автомагінтоли вартістю 1000 грн, чохол від автомагнітоли вартістю 100 грн., флакон парфумів марки «Кампо» вартістю 100 грн., дві пари солнцезахисних окулярів загальною вартістю 500 грн, одні з яких знаходились в чохлі вартістю 100 грн., а всього майна, яке належить ОСОБА_5 на загальну суму 1800 грн. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення злочину він був затриманий ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 03 вересня 2018 року близько 15 години 10 хвилин він знаходився біля будинку № 8 по проспекту Леся Курбаса у м. Києві, та помітив автомобіль «Хюндай Акцент» з якого вирішив вчинити крадіжку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та тим, що двері автомобіля не зачинені він проник у вказаний автомобіль та викрав звідти панель від автомагінтоли, чохол від автомагнітоли, флакон парфумів марки «Кампо», дві пари солнцезахисних окулярів, одні з яких знаходились в чохлі, після цього був затриманий на місці вчинення злочину власником автомобіля.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 1800 грн. доведена повністю.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, одружений, працездатний, зі слів працює, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у межах санкції цієї частини ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази по справі:

- панель від автомагінтоли, чохол від автомагнітоли, флакон парфумів марки «Кампо», дві пари солнцезахисних окулярів та чохол від окулярів, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1