Єдиний унікальний номер 205/3121/19
Провадження №1-кс/205/893/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001113 від 05.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001113 від 05.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, посилаючись на викладені обставини, просить накласти арешт на предмети, які виявлені в ході огляду поблизу будинку № 57 по вул. Курінній в м. Дніпро, а саме: автомобіль марки " Audi А6" д/н НОМЕР_1 , синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , ключі запалення від вказаного автомобіля.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Новокодацького ВП ДВП ГУНГІ в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001113 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Про причини неявки не повідомили.

Згідно із ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя виходить із наступного.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчий суддя зауважує, що до матеріалів клопотання не долучено будь-якого процесуального документу уповноваженої особи про визнання вилученого майна про арешт якого клопоче слідчий, речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Окрім того, слідчим не зазначено належним чином перелік і види документів, а також технічні характеристики вилучених під час обшуку предметів, що не надає можливості слідчому судді обґрунтовано та всебічно розглянути дане клопотання та прийняти законне рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001113 від 05.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1