Справа № 206/2502/19
1-в/206/188/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження не працюючого, який до засудження мешкав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.03.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2016 року зараховано у строк відбування покарання період перебування під вартою з 30.10.2013 р. по 13.04.2014 р. на підставі ч.5 ст. 72 КК України. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10.02.2017 року не відбутий строк 03р. 03м. 07дн. позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України, про умовно-дострокове звільнення,
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора ОСОБА_5
представника ДУ ІВЦ № 133 ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
07.05.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.
Представник ДУ ІВЦ №133 не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 06.03.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. ОСОБА_3 відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі відбуває покарання з 06.11.2013 року. За час перебування у СІЗО м. Дніпро характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 18.05.2014 року відбував покарання у КВК № 80. Характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. У державній установі "Ігренський виправний центр (№133)" відбуває покарання з 07.03.2017 року. Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_3 , за період відбування покарання у Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» характеризується з позитивного боку, має 3 (три) заохочення та 3 (три) стягнення. Працевлаштований за власним бажанням на добровільній основі на підсобному господарстві установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Повернення».
Окрім того, як встановлено з вищезазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_3 з 07.03.2017 року відбуваючи покарання, має 3 (три) заохочення та 3 (три) стягнення, які погашено, а саме 08.06.2017 року за вживання алкоголю (1 доба ДІЗО), 18.11.2017 року за вживання алкоголю (10 діб ДІЗО), 03.01.2018 року за вживання алкоголю (10 діб ДІЗО). Таким чином, суд зазначає, що сама по собі наявність трьох заохочень у виправній Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_3 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
РАзом з тим, як вбачається з матеріалів справи злочин за який засуджено ОСОБА_3 було скоєно, саме в стані алкогольного сп`яніння і всі стягнення які були накладені Державною установою «Ігренський Виправний Центр (№133)» на останнього також лише за вживання алкогольних напоїв, що є підставою для обґрунтованого сумніву у виправленні ОСОБА_3 .
Що стосується заохочень, які отримав ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що вказані заохочення були отримані в період часу з 2018 року по 2019 рік, тобто напередодні того часу коли можливе застосування ст. 81 КК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_3 зазнає позитивних змін.
Крім того, на теперішній час потерпілій за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2014 року матеріальна шкода завдана злочином не відшкодована. Зазначена обставина підтверджується, поясненнями наданими ОСОБА_3 в ході судового засіданні, з яких вбачається, що останній нібито не знав за вказану матеріальну шкоду і тому ніяких грошових коштів не перераховував потерпілій в рахунок відшкодування шкоди.
Отже з наявних доказів, недостатньо суду щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень, до того ж сама по собі наявність трьох заохочення у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись: ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст. 372, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1