Справа № 1-13/11/214
1/214/5/18
П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальну справу щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого ПАТ «Миронівський хлібопродукт» менеджером, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України
за участю:
підсудного ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Так, 05.08.2006 приблизно о 22 годині 50 хвилин перед вхідними дверима в під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , між раніше незнайомими мешканцями вказаного під`їзду ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація з приводу того, хто з них першим увійде до під`їзду. Коли ОСОБА_3 і ОСОБА_6 увійшли до під`їзду й піднялися на сходовий майданчик першого поверху даного під`їзду, між ними відбулася словесна сварка, предметом якої стали незачинені на замок вхідні металеві двері в під`їзд. Коли ОСОБА_6 знаходився з лівого боку від ліфтової кабіни першого поверху навпроти сходового маршу на другий поверх цього під`їзду, ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих, через сварку, неприязних стосунків, реалізовуючи раптово виниклий намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс скляною пляшкою, яка була в нього у руці, не менше двох ударів руками в область голови ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми: забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив, різаної рани обличчя, забій м`яких тканин обличчя, посттравматичний розрив шкіри в області правого слухового проходу з перфорацією правої барабанної перетинки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи Криворізького СМЕ №4010 від 27.12.2006 по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В ході судового розгляду 07.12.2018 прокурор змінила обвинувачення ОСОБА_3 у вигляді перекваліфікації дій підсудного з ч.1 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 125 КК України та в частині знаряддя спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , виклавши його в такій редакції: 05.08.2006 приблизно о 22 годині 50 хвилин перед вхідними дверима в під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , між раніше незнайомими мешканцями вказаного під`їзду ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , виникла конфліктна ситуація з приводу того, хто з них першим увійде до під`їзду. Коли ОСОБА_3 і ОСОБА_6 увійшли до під`їзду й піднялися на сходовий майданчик першого поверху даного під`їзду, між ними відбулася словесна сварка, предметом якої стали незачинені на замок вхідні металеві двері у під`їзд. Коли ОСОБА_6 знаходився з лівого боку від ліфтової кабіни першого поверху навпроти сходового маршу на другий поверх, ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих через сварку неприязних стосунків, реалізовуючи раптово виниклий намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше двох ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив, перелом носової перегородки, розрив шкіри в ділянці нижньої стінки правого слухового проходу з перфорацією правої барабанної перетинки, забійна рана обличчя, які згідно з висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України №729/09 від 23.10.2012 по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_6 , отримавши постанову про зміну обвинувачення від 07.12.2018 та ознайомившись з нею, надав до суду заяву про відмову у підтриманні обвинувачення щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, правові наслідки йому роз`яснені та зрозумілі, тому просив суд провести судовий розгляд без його участі.
Підсудний ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували проти закриття провадження у кримінальній справі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.27 Кримінально-процесуального кодексу України, затвердженого Законом від 28.12.1960 (далі КПК України), кримінальні справи про злочини, передбачені статтею 125 КК України, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 282 КПК України, якщо під час судового розгляду справи прокурор відмовився підтримувати державне обвинувачення, а потерпілий не бажає скористатися правом, передбаченим ч.2 ст.267 цього Кодексу суд закриває справу.

Згідно вичерпного переліку, наведеного у ст. 6 КПК України порушена кримінальна справа підлягає закриттю, зокрема за відсутністю скарги потерпілого, якщо справу може бути порушено не інакше як за його скаргою, крім випадків, коли прокуророві надано право порушувати справи і при відсутності скарги потерпілого (частина 3 статті 27 цього Кодексу).

Відповідно до п. 25 постанови №13 Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» суди зобов`язані забезпечити належний розгляд заяв громадян про злочини, справи про які порушуються не інакше, як за скаргою потерпілого, і не допускати фактів необґрунтованої відмови у порушенні цих справ.

Водночас п.26 даної постанови констатує, що у разі відмови потерпілого подати письмову або усну заяву (скаргу) про притягнення до кримінальної відповідальності підсудного у справі приватного обвинувачення і за наявності до того відповідних підстав підсудний має бути виправданий за відсутністю складу злочину, що не позбавляє потерпілого права звернутися до суду із заявою про порушення кримінальної справи у межах строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Аналізуючи викладене, враховуючи обставини, що виникли в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що відмова потерпілого від подання скарги є підставою для відмови у порушенні кримінальної справи та закриття останньої на підставі п. 7 ст. 6 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 27, 267, 282 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у кримінальній справі №1-13/11/214 (1/214/5/18) щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу України, затвердженого Законом від 28.12.1960.

Постанова набирає законної сили після закінчення семиденного строку з дня її оголошення на подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1