Справа № 461/113/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005627 від 20.12.2018 року /про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки Херсонської області, Голопристанського району, село Круглоозерка, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , студентки II курсу факультету міжнародних відносин Львівського національного університету ім.Івана Франка, раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_4 , 20 грудня 2018 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в магазині «Stradivarius» у торговому центрі «Форум», що на вул. Під Дубом,7б у м.Львові, діючи умисно, вчинила закінчений замах на таємне викрадення жіночих шортів марки «Stradivarius» (артикул 1378/871/001) вартістю 253 грн. 62 коп., однак, свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії були викриті працівниками магазину, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, підтвердила обставини вчинення нею замаху на крадіжку, зазначивши, що 20 грудня 2018 року в магазині «Stradivarius» у торговому центрі «Форум», що на вул. Під Дубом,7б у м.Львові, намагалась викрасти жіночі шорти «Stradivarius», у зв`язку з тим, що коштів на їх купівлю в неї не було. У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.
Представник потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 пояснив, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, товар магазину повернуто, цивільного позову у справі заявляти не буде.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується позитивно; раніше не судима, на обліку у КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та в Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері не перебуває; викрадений товар магазину повернуто, шкода не завдана. Представник потерпілого не настоює на суворості покарання.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкцій статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

-диск DWD-R із записами, здійсненими внутрішніми камерами відеоспостереження за 20.12.2018 року, в опечатаному конверті - слід залишити при матеріалах кримінального провадження;

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. /50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.

Речовий доказ диск DWD-R із записами, здійсненими внутрішніми камерами відеоспостереження за 20.12.2018 року, в опечатаному конверті - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1