Справа № 381/3166/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1239/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ст. 395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ст. 395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ст. 395 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж 60 діб та утримувати його у Київському слідчому ізоляторі, взявши під варту в залі суду та з цього часу обраховувати початок строку відбування покарання.

На вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_7 , заступник прокурора Київської області ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами.

05 грудня 2018 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 діб, оскільки останній скоїв умисні злочини, в тому числі і тяжкий, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, скоїв злочини з корисливих мотивів. Раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів є наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5, ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки, апеляційний розгляд даного кримінального провадження не завершений, а строк дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 має закінчуватись 08 грудня 2018 року, колегія суддів вважає за необхідне розглянути питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Заслухавши доповідь судді,

думку прокурора, яка вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

думку захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення клопотання,

обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на більш м`який,

перевіривши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, колегія суддів вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 знаходячись у працездатному віці та стані, не маючи жодних протипоказань, не має офіційного місця роботи, та не має власного джерела отримання прибутку, таким чином позбавлений можливості законним шляхом забезпечити своє існування, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, що може свідчити про те, що у разі звільнення ОСОБА_7 з під варти може продовжити вчиняти аналогічні злочини. Окрім того ОСОБА_7 не одружений, не має сім`ї та міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням існуючих ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 обставин їх вчинення, а також з урахуванням покарання передбачених санкціями ч.2 ст. 185, ст. 395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_7 відсутні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж утримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,197,199,331 КПК України, колегія суддів вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 331, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо нього законної сили.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4