КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0004622 відносно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.; за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 00 коп.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.
Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 10 вересня 2017 року о 11 год. 04 хв. реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи у рибному відділі магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця 26-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, придбав філе форелі, вартістю 446 грн. 60 коп., яке приховав на дно корзини, яку тримав у руках. Після цього, з метою відвернення уваги від вчинюваної ним крадіжки, не маючи наміру в подальшому оплачувати вартість частини товару ОСОБА_6 придбав банани, яйця, огірки танаправився до касової зони магазину, де оплатив частину товару, при цьому не сплатив за викрадене майно на загальну суму 446 гривень, 60 копійок та вийшов з магазину «Сільпо», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 19.09.2017 року об 11 год. 00 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи у відділі м`яса магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Є.Коновальця 26-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення придбав філе курки вартістю 279 грн. 86 коп. та приховав на дно корзини, яку тримав у руках. Після цього, з метою відвернення уваги від вчинюваної ним крадіжки, не маючи наміру в подальшому оплачувати вартість частини товару ОСОБА_6 придбав мінеральну воду марки «Моршинська» ємкістю 1,5 літри, банани, огірки та направився до касової зони магазину, де оплатив частину товару та попрямував на вихід з магазину «Сільпо», однак не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від його волі, оскільки, знаходячись поза касовою зоною, не сплативши при цьому за викрадене майно на загальну суму 279 гривень, 86 копійок, був затриманий співробітниками відділу безпеки магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд».

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2018 року в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а в решті вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції не дав належної і достатньої правової оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки особи обвинуваченого, який повторно вчинив корисливий злочин проти власності, а також безпідставно застосував щодо ОСОБА_8 положення ст. 69 КК України та призначив останньому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
На думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно послався на щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували наявність цих обставин, а визнання вини ОСОБА_9 свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинений злочин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження №0004622 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду розглянув справу у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та підтвердив обставини їх вчинення, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

За приписами ст. 69 КК України, при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України врахував, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, відсутність претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування вимог ст. 69 КК України та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Аналізуючи мотиви прийнятого судом рішення щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України, колегія суддів вважає, що суд вірно вказав на наявність достатніх підстав для застосування цієї норми закону про кримінальну відповідальність, а тому вважає апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого обвинуваченому призначено покарання явно несправедливе через його м`якість, безпідставними.

Твердження прокурора, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України суд безпідставно визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 вчинив два епізоди таємного викрадення майна, а саме 10.09.2017 року та 19.09.2017 року, один з яких є закінченим злочином і про його вчинення ОСОБА_6 добровільно повідомив працівникам поліції у своїх письмових поясненнях (а.с. 85) після його затримання 19.09.2017 року, чим сприяв розкриттю злочину, вчиненого 10.09.2017 року.

Отже, незважаючи на доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва щодо неправильного застосування судом вимог ст. 69 КК України, що на його думку вплинуло на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, колегія суддів, враховуючи загальні засади призначення покарання та принцип індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає призначене судом першої інстанції покарання необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За наведеного, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2018 року відносно ОСОБА_6 законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому більш суворого покарання не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _______________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3