Справа №573/1619/18
Номер провадження 1-кс/573/817/18

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
19 листопада 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
слідчої судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кушниця Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :
16 листопада 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15 вересня 2018 року близько 14 години 15 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «KIA SORENTO», державний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги по вул. Сумській в м. Білопілля у напрямку вул. Соборна від м. Суми зі швидкістю 60 км/год. та у порушення вимог п.1.7; п.12.3; п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 із наступними змінами, проявив злочинну самовпевненість, в результаті чого в момент виникнення небезпеки у вигляді малолітнього пішохода, що вибіг на дорогу із-за припаркованого автомобілю з лівого до правого краю проїзної частини біля магазину «Транзит» по вул. Сумській в м. Білопілля, своєчасно не вжив заходи для зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду пішохода, в результаті чого скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Від отриманих внаслідок дорожньо-транспортної події тілесних ушкоджень малолітній пішохід ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Сумської обласної дитячої клінічної лікарні.
Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №19/119/9-1/318е від 28 вересня 2018 року, за результатами огляду автомобіля «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди система рульового керування, робоча гальмівна система та ходова частина знаходилися у працездатному стані.
Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №19/119/9-1/330е від 28 вересня 2018 року місце наїзду на пішохода знаходиться на правій смузі проїзної частини вул. Сумська відносно напрямку руху автомобіля «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 та до місця зупинки автомобіля в його кінцевому положенні, яке зафіксоване під час огляду місця події від обраного орієнтиру.
Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 19/119/9-1/367е від 07 листопада 2018 року, ОСОБА_5 не обрав безпечної швидкості руху, яка б не перевищувала допустимі в населеному пункті межі, об`єктивно виявив малолітнього пішохода на відстані 20,1 метрів до місця наїзду на пішохода, подавши звуковий сигнал. Гальмівний шлях автомобіля «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 при його русі з допустимою в межах населеного пункту швидкістю 50 км/год. становить 18,7 метрів, а при русі з обраною водієм швидкістю 60 км/год. становить 25,8 метрів. З цього слідує, що на момент подачі звукового сигналу автомобіль «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 знаходився на такій відстані від місця наїзду на пішохода, яка при застосуванні водієм гальмування в цей момент, дозволяла зупинити автомобіль, рухаючись з допустимою на даній ділянці дороги швидкістю. Водій автомобіля «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на малолітнього пішохода шляхом вибору допустимої в межах населеного пункту швидкості руху та своєчасного застосування гальмування до повної зупинки автомобіля.
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 повинен був діяти згідно з пунктами 12.4, 1.7, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 із наступними змінами, а саме:
1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.
12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
В діях водія з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 1.7, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №941/615 від 12 листопада 2018 року:
1. Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в результаті сполученої травми тіла, яка складалась з закритої черепно-мозкової травми з тривалим коматозним станом (забій головного мозку (клінічно), внутрішньо мозковий крововилив, крововилив в шлуночки головного мозку, тотальний субарахноідальний крововилив), закритого перелому правого стегна, ускладнилася набряком стисненням головного мозку, синдромом полі органічної недостатності: ексудативного панкардиту, дистрофії печінки, нирок, респіраторний дистресс-синдрому, привели до розвитку гострої серцево-легеневої недостатності.
2. При судово-медичні експертизі знайдені наступні ушкодження:
2.1 На лобі праворуч від серединної лінії на 3,5 см та на 4,5 см вище брови розташовано садно невизначеної форми під кірочкою, яка зафарбована зеленим кольором і є вища за навколишню шкіру, по краях відшаровується, розміром 2,1х1,4 см.
2.2 На лобі ліворуч, в лівих скроневій та виличній ділянках на лівій щоці розташовані множинні садна невизначеної форми під кірочкою, яка зафарбована зеленим кольором і є вища за навколишню шкіру, по краях відшаровується, розміром від 0,3х0,3 до 1,4х0,4 см.
2.3 На лобі, в лівих скроневій та виличній ділянках на лівій щоці, навкруги вказаних ушкоджень маються ділянки шкіри збільш світлим забарвленням ніж взагалі (депігментація).
2.4 На задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині розташована невизначеною форми ділянка з відсутнім верхнім шаром шкіри з вологою червоного та рожевого кольору поверхнею, яка з зовнішньої сторони обмежена множинними саднами, невизначеної форми під кірочками, які зафарбовані зеленим кольором і є вищі за навколишню шкіру, по краях відшаровуються, розмір ушкодження 6,5х4 см.
2.5 На задній поверхні в нижній третині правих плеча, ліктьового суглобу та верхньої третини передпліччя розташовані множинні садна невизначеної форми під кірочками, які зафарбовані зеленим кольором і є вищі за навколишню шкіру, по краях відшаровуються, розміром від 0,2х0,2 до 0,4х0,4 см.
2.6 На зовнішній поверхні правого стегна в ділянці колінного суглобу розташовано садно невизначеної форми під кірочкою, яка зафарбована зеленим кольором і є вища за навколишню шкіру, по краях відшаровується, розміром 6,4х3,4 см.
2.7 На зовнішній та внутрішній поверхнях правого стегна в нижній третині маються ранки невизначеної форми з поверхнею червоного кольору розміром 0,2х0,2 см.
2.8 На зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині розташовано садно невизначеної форми під кірочкою, яка зафарбована зеленим кольором і є вища за навколишню шкіру, по краях відшаровується, розміром 1,2х0,3 см.
2.9 На внутрішній поверхні ділянки лівого колінного суглобу розташовані множинні садна невизначеної форми під кірочкою, яка зафарбована зеленим кольором і є вища за навколишню шкіру, по краях відшаровується, на площі 7,5х3,4 см.
2.10 На тильній поверхні лівої ступні розташовані множинні садна невизначеної форми під кірочкою, яка є вища за навколишню шкіру ,по краях відшаровується, розміром від 0,2х0,2 до 0,4х0,4 см, на площі 8х3 см.
2.11 На тильній поверхні правої ступні, в проекції 5-ї плюснової кістки, розташована лінійна рана під кірочкою світло-коричневого кольору, яка ушита 2-а вузловими швами, розміром 1,6х0,2 см.
2.12 На внутрішній поверхні лівої ступні в ділянці спереду та позаду кісточки розташовані синці блідо-синьо-фіолетового забарвлення невизначеної форми, з нечіткими краями, розмірами 1,8х1,6 см.
2.13 Перелом лівої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третин.
2.14 Крововиливи в лобних та тім`яно-скроневих ділянках під шкіру голови.
2.15 Крововилив в товщу лівої півкулі.
2.16 Крововилив в шлуночки головного мозку.
Ушкодження, вказані в п.п. 2.1-2.12, виникли за життя в результаті дії тупих предметів (характерні ознаки яких в ушкодженні не відобразились) задовго (близько 2 тижнів) до моменту настання смерті і за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки легких, ушкодження, вказані в п. 2.13, виникли за життя в результаті дії тупого предмету, з обмеженою діючою поверхнею, у напрямку ззаду наперед та справа наліво задовго до моменту настанні смерті і за ступенем тяжкості кваліфікуються як, такі що мають ознаки середньої тяжкості, ушкодження, вказані в п.п. 2.14-2.16, розглядаються у сукупності, виникли за життя в результаті дії тупих предметів (характерні ознаки яких в ушкодженнях не відобразились), задовго до моменту настання смерті і за ступенем тяжкості кваліфікуються як такі, що мають ознаки тяжких, як таких, що викликали небезпечний для життя стан, і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Малоймовірно, що весь комплекс виявлених тілесних ушкоджень міг утворитися внаслідок «…падіння з висоти власного зросту», але не виключена можливість їх утворення в умовах ДТП.
3. Смерть ОСОБА_7 , 2012 року народження, настала, судячи з записів в наданій медичній документації, 01 жовтня 2018 року о 19.45.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 не передбачав можливості настання суспільно- небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діяв з необережності (злочинної недбалості).
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.1.7, п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 із наступними змінами, при керуванні 15 вересня 2018 року автомобілем «KIA SORENTO» д/н НОМЕР_1 в м. Білопілля Білопільського району Сумської області, що призвело до наїзду на малолітнього пішохода ОСОБА_7 та спричинення смерті останній, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
16 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України не затримувався.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: висновком судової авто-технічної експертизи, висновком судово-медичної експертизи, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років.
Слідчий зазначає, що під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в с. Павлівка Білопільського району, яке розташоване в безпосередній близькості до кордону з Російською Федерацією та межує з Державним кордоном, а у прикордонних населених пунктах вказаних держав діє спрощений порядок перетину державного кордону, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Крім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків злочину.
Зокрема, одним із основних доказів, що підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, є показання свідка ОСОБА_8 та проведений з останнім слідчий експеримент.
Таким чином, підозрюваний може незаконно впливати на вказаного свідка щодо зміни ним показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки в судовому засіданні будуть братися до уваги лише ті показання, які досліджуються безпосередньо у суді.
Разом з цим, у практиці Європейського суду з прав людини, викладеній в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Даний злочин викликав суспільний резонанс в Білопільському районі, оскільки протягом тривалого часу подібні злочини, у яких потерпілими є малолітні діти, не вчинялися.
Таким чином, за наведених у клопотанні слідчого обставин, будь-який інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну поведінку підозрюваного і лише обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який може запобігти існуючим та встановленим ризикам, виправдає потреби досудового розслідування, судового провадження, а також вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали та провили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні провину у скоєному визнав. Зазначає, що постійно з`являвся за викликом до слідчого, не виїжджав за межі Білопільського району, заперечує проти задоволення клопотання і просить не обирати йому запобіжний захід у виді утримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, просила застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вона просить врахувати під час розгляду клопотання, що підозрюваний вину визнає повністю, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, проживає в с.Павлівка близько 15 років, проживає в селі разом з дружиною, здійснює догляд за тещею, 1947 року народження, яка є інвалідом І групи довічно, сама не пересувається. ДТП сталося 15 вересня 2018 року, а підозру ОСОБА_5 оголосили 16 листопада 2018 року, за цей час він не виїжджав за межі Білопільського району, навіть до м.Суми, не їздив також і на заробітки, тому що чекає закінчення слідства, постійно з`являвся за викликом до слідчого. На поховання дитини ОСОБА_5 перерахував 10000 грн., батько дівчинки не має до нього жодних претензій, він буде намагатися відшкодувати заподіяну ДТП моральну шкоду батькам дитини. Також захисник просить звернути увагу на те, що з місця пригоди ОСОБА_5 не втік, надав усю можливу допомогу дівчинці.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Разом з тим, прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у скоєні не умисного злочину.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання в с.Павлівка Білопільського району, позитивно характеризується за місцем проживання згідно з довідкою-характеристикою Павлівської сільської ради, здійснює догляд за тещею ОСОБА_11 , 1947 року народження, інвалідом І групи довічно, постійно з`являвся за викликом слідчого.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 19-00 год. до 07-00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду із покладенням на підозрюваного обов`язків, встановлених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кушниця Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 19-00 год. до 07-00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 28 грудня 2018 року наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за викликом для проведення слідчих дій до Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області за адресою: м.Білопілля, вул.Соборна, 76, Сумської області;
2) не відлучатися за межі с.Павлівка Білопільського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні у поза встановлений кримінальний процесуальним законодавством спосіб, у тому числі за допомогою засобів телефонного зв`язку та мережі Інтернет;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 28 грудня 2018 року.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на працівників Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області .
Ухвала слідчого судді діє до 28 грудня 2018 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя