Ухвала

4 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 756/10072/14-к
провадження № 51-1446 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає у м. Києві, раніше неодноразово судимого, останнього разу - за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК.
встановив
Розгляд кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 було призначено у Верховному Суді на 16 жовтня 2018 року .
У судове засідання захисник ОСОБА_7 не прибув, про причини неявки не повідомив.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти проведення судового розгляду за відсутності захисника, участь якого у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою.

У статті 59 Конституції України закріплено конституційні права громадян на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист. Водночас участь у справі захисника є обов`язковою тоді, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Статтею 6 Конвенції визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Як констатував Європейський суд з прав людини у справі «Мефта та інші проти Франції» (п. 40 рішення від 26 липня 2002 року), у справі «ФамХоанг проти Франції» (п. 39 рішення від 25 вересня 1992 року) та у справі «Максименко проти України» (п. 32 рішення від 20 грудня 2011 року), гарантії забезпечення права на захист не припиняють своєї дії після закінчення провадження у суді першої інстанції. Забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину юридичної допомоги є однією з гарантій, що здійснюється й у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Згідно з практикою Суду інтереси правосуддя в принципі вимагають забезпечення представництва захисника, коли йдеться про позбавлення свободи.
Участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 в силу ч. 2 ст.52 КПК України є обов`язковою.
Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Оскільки захисник ОСОБА_7 , вдруге не з`явився до суду касаційної інстанції , про причини своєї неявки не повідомив, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 безкоштовного захисника для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного, слід забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у суді касаційної інстанції, у зв`язку з чим касаційний розгляд справи відкласти на іншу дату.

Керуючись статтею 48, 49, 430 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Відкласти касаційний розгляд кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , на 10 годину 00 хвилин 12 березня 2019 року про що повідомити учасників судового провадження.
Доручити Київському міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити засудженому ОСОБА_6 , захисника для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття до Верховного Суду на 10 годину 00 хвилин 12 березня 2019 року для участі у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2