У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського відділення поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-ї до 06-ї години з покладенням певних обов`язків, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, розведеного, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського відділення поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволено частково.

Застосовано у відношенні ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати місце фактичного проживання по АДРЕСА_1 з 21-ї до 06-ї години, з покладенням на нього наступних обов`язків:
-прибувати до слідчого відділу Березнегуватського відділення поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області та Березнегуватського районного суду за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду;
-не відлучатися із с. Кавказ Березнегуватського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання чи роботи;
-утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 .

Міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановлено в межах строків досудового розслідування до 23 березня 2019 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Визнати неналежними та недопустимими докази, перелічені в апеляційній скарзі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою суду зауважує, що повідомлення про підозру йому було вручено лише 6 лютого 2019 року, а тому апелянт не визнає того, що не виконував вимоги органів досудового слідства, та пояснює, що на протязі 22 місяців оскаржував дії (бездіяльність) посадових осіб не змінюючи місця свого проживання при цьому ніде не переховувався та не виїжджав.

Вказує, що жодного належного доказу з боку слідчого на обґрунтування клопотання щодо обрання саме такого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суду не надано. Не надано слідчим до суду і доказів того, що ним було порушено попередні більш м`які запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

28 січня 2019 року старший слідчий СВ Березнегуватського відділення поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено прокурором, що здійснює процесуальне керівництво, в якому просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.
В клопотанні зазначено, що 03 квітня 2017 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно несправним автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по ґрунтовій дорозі зі сторони смт. Березнегувате в напрямку с. Червоний Яр Березнегуватського району зі швидкістю близько 60 кілометрів за годину з пасажиром ОСОБА_7 . У цей час, у зустрічному напрямку по правій смузі руху зі швидкістю близько 42 кілометри за годину рухався автомобіль ГАЗ-53, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 . При зближенні автомобілів, ОСОБА_5 , в порушення п.п. 1.2, 13.1, 13.3, 12.1 Правил дорожнього руху, рухаючись по зустрічній смузі руху, створив реальну небезпеку для іншого учасника дорожнього руху та при зближенні із зустрічним автомобілем, здійснив різкий маневр на праву сторону, в якій повинен був рухатися з самого початку. В свою чергу водій ОСОБА_8 , виявивши небезпеку у вигляді зустрічного транспортного засобу, здійснив маневр в ліву сторону, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, та ОСОБА_5 і його пасажиру ОСОБА_7 бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

03.04.2017 року за вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0000098 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

23.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , слідчий просив слідчого суддю обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що хоча й ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 з метою зміни її показів, разом з тим врахувавши те, що підозрюваний проживає зі співмешканкою, з якою виховує двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання у будинку батьків, вважав, що достатнім буде обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 21г. до 06г. в межах строків досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 даних вимог закону дотримано.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: рапортом інспектора чергового Березнегуватського відділення поліції від 03 квітня 2017 року, протоколом огляду місця події з план-схемою від 03 квітня 2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 від 06 червня 2017 року, поясненнями ОСОБА_8 від 03 квітня 2017 року та ОСОБА_5 від 03 липня 2017 року, висновком експертів Миколаївського обласного бюро СМЕ від 18 липня 2018 року, висновком експертів Миколаївського НДЕКЦ від 27 грудня 2017 року, 02 січня 2018 року, 24 квітня 2018 року, 23 жовтня 2018 року та висновком судової автотехнічної експертизи Миколаївського відділення ОНДІСЕ від 14 грудня 2018 року.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що під час досудового слідства встановлено та знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про те, що достатнім буде обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 21г. до 06г. в межах строків досудового розслідування, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки ОСОБА_5 хоча і розведений, однак проживає зі співмешканкою, з якою виховує двох малолітніх дітей, не працює, однак посередньо характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання у будинку батьків, що вказує на наявність факторів, які можуть забезпечити його належну поведінку під час досудового розслідування та розгляду провадження у суді.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що обставини кримінального правопорушення та характеризуючи данні особи підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину вказують на не достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 з метою зміни її показів в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність підозри, висунутої ОСОБА_5 , та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт на певний час доби.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, 24 грудня 2018 року після ознайомлення ОСОБА_5 з висновком експерта про невідповідність його дій правилам дорожнього руху, останній місце проживання змінив, до поліції для отримання повідомлення про підозру не з`являвся, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Твердження апелянта про те, що він ніде не переховувався та не виїжджав, спростовуються рапортом ст. слідчого СВ Березнегуватського ВП ОСОБА_6 , в якому останній повідомляє про те, що його дзвінки підозрюваний не відповідає (абонентський номер перебуває за межами обслуговування)

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, та вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт із забороною залишати місце свого фактичного проживання в певний період часу з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, яка ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського відділення поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-ї до 06-ї години з покладенням певних обов`язків на строк до 23.03.2019 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді