Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/191/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали подання адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» щодо

ОСОБА_7 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кіровоград, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Устинівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали подання адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» на засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України. Подання мотивовано тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку, згідно обвинувального вироку суду першої інстанції потерпілим особам не відшкодовано матеріальні збитки на загальну суму 2240.52 грн.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджено вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на чотири роки два місяці.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2017 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки п`ять днів.
Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року із засудженого ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_8 відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 1360.00 грн., на користь ОСОБА_9 відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 595.00 грн. та процесуальні витрати на загальну суму 285.00 грн.
По кримінальному провадженню відсутні будь-які письмові документи про добровільне виконання засудженим ОСОБА_7 обвинувального вироку в частині відшкодування потерпілим особам майнової шкоди, завданої злочином, яке є обов`язковим до виконання.
У засудженого ОСОБА_7 відсутні письмові документи щодо відшкодування потерпілим особам матеріальних збитків.
Згідно матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 відбував кримінальне покарання на підставі чотирьох обвинувальних вироків. Судовим рішенням до засудженого ОСОБА_7 було застосовано умовно-дострокове звільнення на десять місяців чотири дні, а тому при встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_7 відсутні підстави вважати про виправлення ОСОБА_7 , так як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив не відмовити у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він відбув 2/3 строку покарання та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, має заохочення з ВК №6 від начальника колонії, з ВЦ №37 має також 2 заохочення.

Вказав, що один позов в сумі 340 грн. ним сплачено, виконавчий лист по якому надійшов до колонії, інші виконавчі листи не надходили.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року « Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_7 засуджено вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на чотири роки два місяці.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2017 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки п`ять днів.
Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року із засудженого ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_8 відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 1360 грн., на користь ОСОБА_9 відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 595.00 грн. та процесуальні витрати на загальну суму 285 грн.

Так, із подання вбачається, що виконавчі листи про стягнення з засудженого матеріальної шкоди до установи не надходив.
Проте, і на це правильно послався в своїй ухвалі суд першої інстанції, в матеріалах подання відсутні будь-які письмові документи про добровільне виконання засудженим ОСОБА_7 обвинувального вироку в частині відшкодування потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майнової шкоди, завданої злочином.
Крім того, засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та до нього раніше застосовувалося умовно-дострокове звільнення на десять місяців чотири дні, що враховано судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та мотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10 Ремез