КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/667/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 585 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої застосовано запобіжний захід, ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотаннязаступника прокурора Київської області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 25 жовтня 2018 року залишати з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Караганда Республіки Казахстан, громадянина Республіки Казахстан, з середньою освітою, не одруженого, який з його ж слів працював водієм в ТОВ «Йотем Логістік» (Республіка Казахстан), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що останній розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації. При цьому слідчий суддя, пославшись на врахування даних про особу ОСОБА_8 , прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації можливо застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора тадля забезпечення видачі особи застосувати щодо громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Генеральною прокуратурою питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, а впродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Зокрема, апелянт зазначає, що інкриміновані ОСОБА_8 на території Російської Федерації злочини відповідають злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, тобто екстрадиційним злочином. Також прокурор вважає, що ОСОБА_8 може ухилитися від екстрадиції, а будь-які обставини, які фактично гарантують запобіганню подальшої втечі останнього, відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа № 704188 від 16 грудня 2008 року відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
04 квітня 2009 року ОСОБА_8 було притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
28 грудня 2010 року постановою слідчого СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга ОСОБА_8 було оголошено в розшук.

29 червня 2017 року рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_8 був оголошений в міжнародний розшук.

10 липня 2017 року постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 18 липня 2017 року визначено рахувати строк тримання ОСОБА_8 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.
26 жовтня 2017 року о 10 годині 50 хвилин працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України було затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в місті Караганда Республіки Казахстан.
27 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_8 в порядку ст. 583 КПК України було застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту з Росії про його видачу.

29 листопада 2017 року Генеральною прокуратурою України було отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_8 Генеральна прокуратура України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручила прокуратурі Київської області.

01 грудня 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався.

Інкриміновані ОСОБА_8 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року.

Під час екстрадиційної перевірки також встановлено, що ОСОБА_8 не є громадянином України.

ОСОБА_8 звернувся до органів ДМС України із заявою про визнання його біженцем або особою, що потребує додатково захисту. У даній заяві ОСОБА_8 було відмовлено, однак цю відмову останній оскаржує до суду.
13 вересня 2018 року (датоване 12 вересня 2018 року) заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою (екстрадиційного арешту) до 25 жовтня 2018 року, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації.

14 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в задоволенні даного клопотання було відмовлено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 25 жовтня 2018 року залишати з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Згідно ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Зазначені вимоги закону слідчим суддею під час розгляду клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 були дотримані.

Зокрема, застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 25 жовтня 2018 року залишати з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, незважаючи на те, що останній розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 2 ст. 159; ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації, і строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не сплили. При цьому слідчий суддя обґрунтовано врахував не тільки той факт, що екстрадиційна перевірка до теперішнього часу ще триває, а і дані про особу ОСОБА_8 , в тому числі те, що він має постійне місце проживання на території України, що підтверджується договором оренди квартири та відповідним дозволом власника квартири, і інформацію про стан здоров`я ОСОБА_8 , який потребує належного лікування у зв`язку з наявністю у нього ряду захворювань.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. При цьому слідчий суддя, як встановлено колегією суддів, дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, а тому у колегії суддів не виникає сумнівів у законності та обґрунтованості прийнятого слідчим суддею рішення.

В свою чергу, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані стосовно невиконання ОСОБА_8 або ухилення останнього від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, хоча з часу застосування до нього цього запобіжного заходу пройшло майже два з половиною місяці.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотаннязаступника прокурора Київської області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 25 жовтня 2018 року залишати з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, аапеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4