Справа № 198/868/18
Провадження № 1-кп/185/295/19
У Х В А Л А

26 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 14 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, заявивши про все ще існуючу наявність ризику у вигляді впливу на свідка по даному кримінальному провадженню, а також те, що, враховуючи тяжкість вчиненого злочину за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , він може ухилитись від суду.

Обвинувачений та захисник заперечували проти необхідності продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачений - раніше не судимий, не оспорює завдання ушкоджень потерпілому, пенсіонер, інвалід 3 групи; позитивно характеризується, просили застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи дане клопотання, суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про можливий вплив на свідка має місце, бо на даний час свідок ОСОБА_8 все ще не допитана. Також суд враховує наявність суперечливих характеристик обвинуваченого. Суд враховує тяжкість кримінального обвинувачення та приходить до висновку, що на даний час все ще існує вищезазначений ризик, що разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення.

Суд враховує, що в п. 35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції зазначено, що національні судові органи мають передусім забезпечувати, щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. І з цією метою вони повинні зважати на всі обставини, що свідчать "за" і "проти" наявності справжнього суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тому, з метою виключення впливу на свідка суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки на даний час свідок не допитана і поряд з наявним ризиком ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Крім того, ОСОБА_9 надав письмову заяву про залучення його як потерпілого, бо йому, як сину потерпілого, злочином було завдано моральної шкоди.

Прокурор підтримала заяву потерпілого, захисник заперечував проти задоволення заяви. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до вимог ч. 6, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Чинний КПК України пов`язує наявність статусу потерпілого із настанням смерті внаслідок кримінального правопорушення або із завданням особі кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.
Наразі в кримінальному процесуальному законодавстві України не вирішене питання про можливість визнання потерпілими близьких родичів потерпілого, який помер не у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення щодо нього, а з інших причин вже після його вчинення. У цьому разі родичі та члени сім`ї потерпілого, маючи власний інтерес у справі, залишаються поза кримінальним процесом. У зв`язку з цим є необхідність вирішення на законодавчому рівні питання про процесуальний статус близьких родичів та членів сім`ї потерпілого у цих випадках.

У той же час, суд використовує на даний час чинне законодавство, яке не передбачає процесуального правонаступництва. На даний час сторонами не надано доказів, які б свідчили про те, що смерть потерпілого настала внаслідок кримінального правопорушення.
Законодавчих підстав визнавати сина потерпілими немає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 1959 року народження, продовжити до 22 травня 2019 року до 17.45 години.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 22 травня 2019 року в 17.45 годин.

Відмовити в задоволенні заяви сина потерпілого - ОСОБА_9 про залучення до справи в якості потерпілого.

Ухвала судді в частині запобіжного заходу окремому оскарженню не підлягає. В іншій частині ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3