Справа № 676/6650/18
Провадження № 1-кп/676/559/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0001485 від 14 вересня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, маючому на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого:

-10 червня 1992 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.140, ст.44 КК України (1960 року) до покарання у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням 20% заробітку;

-03 червня 1993 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.117, ст.43 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 4 місяці;

-06 липня 1994 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.193, ст.42, ч.3 ст.42 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;

-17 лютого 2003 року Вольнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.152, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненого умовно-достроково на підставі ст.81 КК України 27 червня 2007 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців;

-05 вересня 2012 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого умовно-достроково на підставі ст.81 КК України 11 липня 2014 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області з невідбутим строком покарання 11 місяців 3 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 10 липня 2018 року близько 18 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив та ціль наживи, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 заснула, шляхом вільного доступу умисно повторно таємно викрав належні останній чемодан-валізу вартістю 600 грн., три комплекти постільної білизни виробника країн Прибалтики вартістю 500 грн. кожний, мобільний телефон марки «Meizu» моделі М5с imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 вартістю 1770 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», флеш карта на 2 Гб. та який був у чохлі «бампер» невстановленою стороною обвинувачення вартістю, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 3870 грн.

Зазначеними вище діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винність у вчиненні зазначеного суспільно небезпечного діяння не визнав та дав суду показання, що 10 липня 2018 року близько 10-11 години він прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , де в приміщенні квартири останнього розпивали спиртні напої. Через деякий час до вказаної квартири прийшло ще двоє незнайомих йому чоловіків, з якими вони продовжили розпивати спиртні напої, а потім один з них покликав потерпілу ОСОБА_5 , з якою разом продовжили розпивати спиртні напої. Через дві години він разом з ОСОБА_5 вийшли купити горілку. Придбавши горілку, він запропонував потерпілій не повертатися до квартири ОСОБА_7 , а розпити горілку у неї вдома, на що остання погодилася. Підійшовши до дверей квартири ОСОБА_5 , остання намагалася відкрити двері квартири, однак у замку зламала ключ. На прохання потерпілої він намагався розібрати замок, під час чого на сходинковій площадці вони розпивали куплену ними горілку. Розібравши замок та відчинивши двері, він разом із ОСОБА_5 зайшли у приміщення квартири, де на кухні допили залишки горілки, після чого близько 13 год. 00 хв. він залишив квартиру потерпілої, а остання залишилася на кухні своєї квартири. По дорозі додому в магазині «Гранд» купив пиво та присів на лавку біля вказаного вище магазину, щоб його випити, а близько 13 год. 20 хв. до нього підійшов його давній знайомий ОСОБА_8 та запропонував йому купити телефон золотистого кольору в чохлі золотистого кольору за 3000 грн., на що він погодився. Придбавши в ОСОБА_8 телефон, приніс його додому, а через деякий час у нього його вилучили працівники поліції.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 вину у вчиненні зазначеного вище суспільно небезпечного діяння, не визнав, його винність в таємному викрадені належного потерпілій майна підтверджується дослідженими наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що 10 липня 2018 року до неї із сусіднього будинку прийшов друг її сина - ОСОБА_9 та запросив її до ОСОБА_7 , який проживає у сусідньому під`їзді, для розпиття спиртних напоїв, на що вона погодилася. У зазначеній квартирі вона, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , якого вона до цього не знала, і ще один хлопець, якого вона також не знала, розпивали спиртні напої. Через 20 хвилин ОСОБА_6 запропонував їй продовжити розпивати спиртні напої у неї вдома, на що вона погодилася. Вони разом із ОСОБА_6 пішли до магазину «Гранд», де купили ще горілки та пішли до неї додому. При намаганні відчинити замок вхідних дверей квартири, вона зламала у замку ключ та попросила ОСОБА_6 відкрити якимось чином двері. Поки ОСОБА_6 розбирав замок, вона разом із ним розпивали придбану ними горілку. Розібравши замок та відчинивши двері, вона із ОСОБА_6 зайшли в квартиру, де вона одразу пройшла в спальну кімнату, лягла на ліжко та заснула. Прокинувшись вночі 11.07.2018 року близько 01- 02 години, виявила відсутність свого мобільного телефону марки «Meizu», в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» та флеш карта на 2 Гб., який був у чохлі «бампері» золотистого кольору та знаходився біля неї на ліжку. Пізніше, того ж дня також виявила відсутність у квартирі ще чемодану-валізи чорного кольору та трьох нових комплектів постільної білизни виробника країн Прибалтики. Приблизно через місяць, після того як її подруги повідомили, що хтось користується з її номера телефону соціальною мережею «Viber» та викладає фото якогось чоловіка, переглянувши фото та впізнавши на фото ОСОБА_6 , вона повідомила працівникам поліції про крадіжку. Переконана, що саме ОСОБА_6 вчинив крадіжку мобільного телефону, постільної білизни та чемодану валізи, оскільки крім нього в квартирі не було нікого. При призначенні ОСОБА_6 покарання поклалася на розсуд суду.

Крім показань потерпілої, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що літом цього року в післяобідній час знаходилася біля свого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та бачила, як обвинувачений ОСОБА_6 виходив із під`їзду потерпілої із чемоданом-валізою чорного кольору та якого вона впізнала під час проведення впізнання.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 вересня 2018 року (а.с.49), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 повідомила про таємне викрадення 10 липня 2018 року близько 18 год. 00 хв. невстановленою особою з приміщення її квартири АДРЕСА_2 мобільного телефону марки «Meizu» моделі М5с imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар», флеш карта, який був у чохлі «бампер» золотистого кольору, чемодан-валізу чорного кольору та трьох комплектів постільної білизни виробника країн Прибалтики і у вчиненні вказаної крадіжки підозрювала чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який ремонтував замок вхідних дверей її квартири.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15 вересня 2018 року з долученими до нього ілюстративними таблицями (а.с. 59-61), відповідно до яких свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_6 за характерними рисами обличчя та тілобудови як особу, яка виходила із під`їзду із чемоданом-валізою чорного кольору.

Відповідно до даних протоколу огляду речового доказу наданого стороні кримінального провадження від 15 вересня 2018 року (а.с.64) ОСОБА_6 добровільно видав слідчому СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 належний потерпілій мобільний телефон марки «Meizu» imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 в чохлі золотистого кольору.

Висновком експерта №12.1-0681:18 від 21 вересня 2018 року, наданого за результатами проведення товарознавчої експертизи, (а.с.70-73), підтверджено ту обставину, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Meizu» моделі «М5с» imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 станом на 10.07.2018 року, тобто на день вчинення крадіжки, становила 1770 грн.

А довідками фізичної особи - підприємця ОСОБА_15 (а.с. 80,82) підтверджено ті обставини, що станом на 10 липня 2018 року, тобто на день вчинення крадіжки, вартість одного нового комплекту постільної білизни виробника країн Прибалтики становила 500 грн., а вартість бувшого у використані чемодана-валізи - 600 грн.

Крім того, винність ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується даними, здобутими в ході огляду речового доказу мобільного телефону марки «Meizu» моделі «М5с» imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 ( а.с.74).

Разом з тим, такі обставини як вартість сім карти мобільного оператора «Київстар» - 50 грн., флеш карти на 2 Гб. 100 грн. та чохла «бампер» - 50 грн., які зазначені стороною обвинувачення у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення, стороною обвинувачення у відповідності до вимог ч.1 ст.92 КПК України будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами не доведені, а тому суд при зазначені формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , визнаного судом доведеним, вказана стороною вартість не зазначалася, а зазначено, що вартість зазначених викрадених обвинуваченим належних потерпілій речей стороною обвинувачення не встановлена та відповідно, що в результаті вчиненої крадіжки ОСОБА_6 завдав потерпілій майнової шкоди в розмірі 3870 грн. (600 грн. чемодан-валіза + 1500 грн. три комплекти постільної білизни + 1770 грн. мобільний телефон), а не в розмірі 4070 грн., як це зазначено стороною обвинувачення у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення (600 грн. чемодан-валіза + 1500 грн. три комплекти постільної білизни + 1770 грн. мобільний телефон + 50 грн. сім карта мобільного оператора «Київстар» +100 грн. флеш карта на 2 Гб. + 50 грн. чохол «бампер»).
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 , винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Невизнання ОСОБА_6 винності у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення розцінюється судом як його намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин, а його твердження, що він не викрадав належне потерпілій майно, оцінюються судом критично, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні ствердила, що крім ОСОБА_6 у приміщенні її квартири не було нікого, а тому переконана, що саме ОСОБА_6 вчинив крадіжку належного їй майна, а також показаннями свідка ОСОБА_12 , яка, як під час проведення досудового розслідування, так і в судовому засіданні, ствердила, що саме ОСОБА_6 виходив із під`їзду потерпілої з чемоданом-валізою чорного кольору. Тобто зазначеними показаннями потерпілої та свідка, не вірити яким у суду підстав не має, підтверджено ту обставину, що саме ОСОБА_6 викрав належні ОСОБА_5 мобільний телефон, три комплекти постільної білизни та чемодан-валізу. Крім того, безпосередня причетність ОСОБА_6 до крадіжки належного потерпілій майна підтверджується фактом знаходження у нього належного потерпілій мобільного телефону, який у нього був вилучений працівниками поліції. При цьому твердження обвинуваченого про те, що він придбав вказаний мобільний телефон за 3000 грн. у свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 через 20 хвилин після того, як залишив помешкання потерпілої, є сумнівними, будь-якими об`єктивними, допустимими та достатніми доказами не підтверджені, а тому оцінюються судом критично.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які згідно зі ст.12 КК України є корисливим злочином середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_6 раніше неодноразово п`ять разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності, офіційно не працевлаштований, має на утриманні одну малолітню дитину (а.м.к.п.48), за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Рецидив злочинів визнається судом обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 .

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_6 раніше неодноразово - п`ять разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності, за вчинення яких відбував реальну міру покарання у виді позбавлення волі, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, і знову повторно вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості проти власності, що свідчить про його відверте небажання ставати на шлях виправлення, не відшкодував потерпілій завдану шкоду та протягом тривалого періоду не вжив абсолютно ніяких заходів щодо її відшкодування, враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого злочину та особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_6 інших видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту та обмеження волі, а також застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України, окрім як призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що в ОСОБА_6 перебуває на утриманні малолітня дитина, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

До того ж, як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 орган пробації дійшов висновку, що ризик вчинення ОСОБА_6 повторного злочину та небезпеки для суспільства оцінюється як: «високий», а також про те, що виправлення ОСОБА_6 , який становить високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), неможливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Речовий доказ мобільний телефон марки Meizu» моделі М5с imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с.76), їй залишити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта (а.с.69).

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1