Справа№ 346/4509/17
Провадження № 1-кс/346/15/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника підозрюваного ОСОБА_6

розглянув в залі суду в м. Коломия клопотання старшого слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001082 від 27.09.2017 р. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 338 КК України.

Клопотання надійшло до суду 30 листопада 2018 року.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2017року приблизно 19.30 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на території кафе «Звенислав» по вул. Хмельницького, 63А м. Коломия, діючи спільно, умисно, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч волі останнього, застосовуючи фізичне насильство, змусили його сісти в автомобіль «БМВ», сріблястого кольору, на іноземної реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період часу з 19.30 год. 21.09.2017року по 02.00 год. 22.09.2017року незаконно утримували ОСОБА_10 всупереч його волі, в ході чого ОСОБА_9 наносив йому удари руками по тілу та голові з метою не дати йому змоги покинути автомобіль «БМВ» іноземної реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 та застосовуючи фізичне насильство, діючи спільно, умисно з корисливих спонукань, незаконно заволодів його золотим браслетом вагою 4,11 г вартістю 2 тис. 400 грн та золотим ланцюжком вагою 12,45 г з золотим хрестиком вагою 2,51 г вартістю 2 тис. 800 грн, які в подальшому продали, отримані кошти використав на власні потреби, а ОСОБА_10 відпустили.

Крім того, 21.09.2017 приблизно 22.30 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливі цілі, будучи раніше судимим за вчинення шахрайства, перебуваючи в м. Коломия по вул. С. Стрільців, 62 біля приміщення ломбарду ПТ «Ломбард» Заставно-кредитний дім», незаконно утримуючи в салоні автомобіля «БМВ», сріблястого кольору на іноземної реєстрації д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , погрожуючи фізичною розправою, діючи умисно, спільно з ОСОБА_9 , який наніс удар в обличчя ОСОБА_10 , після чого зірвав з шиї золотий ланцюжком вагою 12,45 г з золотим хрестиком вагою 2,51 г загальною вартістю 2 тис. 800 грн, та з руки - золотим браслетом вагою 4,11 г, вартістю 2 тис. 400 грн, якими заволоділи та в подальшому продали в ломбард ПТ «Ломбард» Заставно-кредитний дім» отримавши грошові кошти якими розпорядилися на власний розсуд.

В результаті спільних, протиправних, умисних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5 тис. 200 грн.

26 жовтня 2017 року родичам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , було вручено повідомлення про підозру про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання був відсутній, його місце перебування не було відомо, в ході обшуку проведеного 26.10.2017р. в АДРЕСА_1 , підозрюваного виявлено не було його матір ОСОБА_11 вказала, що місце перебування сина їй не відоме.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 3.12.2018 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого, протоколом огляду місця події, показаннями свідка, вилученими відеозаписами камер спостереження, інформацією отриманою в ПТ «Ломбард» Заставно-кредитний дім».

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, джерело його доходів не відоме, може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при прийнятті рішення за даним клопотанням просили врахувати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, враховуючи особу підозрюваного, який знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою змінити ними дані покази на досудовому слідстві, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
До суду надійшов протокол затримання особи ОСОБА_5 , сам підозрюваний ОСОБА_5 разом з своїм захисником самостійно з`явились в судове засідання.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти заявленого клопотання та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, постійне місце роботи, на утримання має двох дітей.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого Королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).
Пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин (справа Нештяк проти Словаччини).
Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.
Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, підозрюваний Мішта має постійне місце проживання, працює тренером в спортивному клубі «Олд клуб бокс» в м..Києві, на утриманні має двох дітей.
За таких обставин суд приходить до висновку,що підозрюваний має певні соціальні зв`язки і відповідно про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певну пору доби,що буде достатньо для запобігання вищезазначених ризиків, обставин, які мають значення для вирішення даного питання.
Отже, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність постійного місця проживання обвинуваченого, постійного місця роботи, проживання разом з матір`ю, а також наявність на утриманні двох дітей, а також той факт, що підозрюваний ОСОБА_12 самостійно з`явився в органи поліції, а також надання недостатніх доказів стороною обвинувачення ризику можливості переховування підозрюваного від досудового слідства, суд вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід більш м`який - домашній арешт.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.
Враховуючи вказані обставини суд приходить до переконання, що такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. ст. ст.27, 87, 107, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, суд -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.
Застосувати у відношенні до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_5 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічну пору доби з 21.00 години до 8.00 год.ранку;
- за першим викликом чи вимогою з`являтися до слідчого,прокурора,суду.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 на 60 днів ,тобто до 21 квітня 2019р.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло,де він перебуватиме, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ного зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення у розмірі 1 (одного) розміру мінімальної заробітної плати.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Коломийський ВП ГУНП в Івано-Франківській області та у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного.

Коломийському ВП ГУНП в Івано-Франківській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення. Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1