Справа №345/4098/18
Провадження № 1-кп/345/384/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000881 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , без освіти, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 01.06.2018 року Калуським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1 700 гривень, громадянина України, за ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

21.07.2018 року близько 18.16 годин ОСОБА_5 перебуваючи у магазині "Маріанна», що знаходиться по вул.Київській, 124, в м.Калуші, помітив дитячий візок, який знаходився у приміщенні магазину та відчинену кишеньку, в якій знаходились грошові кошти, котрі належали ОСОБА_6 . В той час у нього виник умисел на таємне викрадення цього майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих спонукань, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, викрав із кишеньки дитячого візка грошові кошти в сумі 400 гривень, а саме дві купюри номіналом по 200 гривень.
В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, і підтвердив, що злочин вчинив при вищенаведених обставинах, з корисливих спонукань та що він дійсно 21.07.2018 року близько 18.16 годин у приміщенні магазину « Маріанна", що в м.Калуш з кишеньки дитячого візка , викрав грошові кошти в сумі 400 гривень. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати, збитки відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, де вказує, що збитки , завдані злочином, їй відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати, а також просить справу слухати у її відсутності.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та захисник не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_5 на «Д» обліку у психіатра та нарколога не числиться, добровільно відшкодував збитки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив зазначений злочин.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту, думку захисника, який просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України з врахуванням обставин і наслідків злочину, оскільки його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченого ст. 69 чи ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 65 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання 3 (три) місяці арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 15.00 годин 07.11.2018 року.

Речовий доказ - СD-R диск із камер відеоспостереження із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий: