ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/25/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погодженого з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

Задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням, відповідно до ст.75 КК, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном один рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово та із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год. 59 хв. 24 лютого 2019 р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Тернопільської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Зокрема зазначає, що в ухвалі не наведено мотивів, з яких слідчий суддя виходив при здійсненні висновку про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ст.177 КПК України. Також, покладені на підозрюваного обов`язки не можуть попередити вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3,5 ч.І ст. 175 КПК України, оскільки такі обов`язки не передбачають постійного контролю за підозрюваним, який при бажанні може покинути житло в будь-який час, а також спілкуватись з ким йому необхідно.

Вказує, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого знаходиться на розгляді в суді, вчиненому під час іспитового строку, визначеного йому вироком Тернопільського міськрайонного суду від 17.10.2017 року.

22.12.2018 року ОСОБА_6 знову вчинив злочин майнового характеру, за вчинення якого йому обрано оспорюваний запобіжний захід.

Оскільки ОСОБА_6 систематично вчиняє злочини майнового характеру, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово не попередить вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 175 КПК України, зокрема не зможе запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, із наведених у ній мотивів, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 22 грудня 2018 року близько 15 год.15 хв. у ОСОБА_6 , який перебував в приміщенні торгового кіоску № НОМЕР_1 на ринку «Котломонтаж» в м.Тернополі по вул. Живова, 9, який орендує приватний підприємець ОСОБА_9 та здійснює там свою підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі верхнім одягом, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 22 грудня 2018 року близько 15 год.15 хв.. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового кіоску № НОМЕР_1 на ринку «Котломонтаж» в м.Тернополі по вул. Живова, 9, куди зайшов шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та йото дії не будуть помічені сторонніми, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів намагався викрасти жіночу куртку торгової марки «ELVI» зеленого кольору 46 розміру вартістю 1200 грн. Зокрема, ОСОБА_6 зняв зазначену куртку із манекена та, тримаючи її в руках, вийшов із викраденою курткою з приміщення торгового кіску.

Одразу після виходу із торгового кіоску ОСОБА_6 побачила потерпіла ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась поблизу кіоску №14 та бачила, як ОСОБА_6 вийшов із належного їй кіоску та тримав в руках викрадену в її кіоску куртку зеленого кольору і побігла за ним, проте ОСОБА_6 з метою утримання викраденої куртки з місця вчинення злочину намагався втекти, побігши з викраденою курткою в сторону торгових рядів ринку Котломонтаж. Утримуючи викрадене, ОСОБА_6 пробіг по ринку, після чого залишив викрадену куртку приблизно на відстані 150 метрів від місця злочину та був затриманий очевидцем даної події неподалік місця, де викинув куртку.

Таким чином, виконавши усі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено із причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий очевидцем даної події.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання слідчого, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 злочину, його вік, стан здоровя, наявність постійного місця проживання прийшов до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки, на його думку, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обовязків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя, чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що матеріали клопотання містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не містять переконливого обгрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як цілодобовий домашній арешт.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчий суддя також врахував особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоровя, а також наявність постійного місця проживання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .. Висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною ОСОБА_6 залишати житло цілодобово по місцю свого проживання та із покладенням на нього відповідних обовязків, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи