справа № 489/4573/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/39/19
УХВАЛА
Іменем України

14 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Новоселівка Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Леснівка Сакського району АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_10

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень не зменшилися та не змінилися. Крім того, розглянути кримінальне провадження до спливу строку запобіжного заходу не можливо.
На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого та тяжкого злочину, раніше був засуджений за корисливі злочини, не працює, постійного джерела доходів не має, також не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували через недоведеність заявлених прокурором ризиків та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, вислухавши думку учасників судовогопровадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого злочину в складі організованої злочинної групи, за яке законом передбачене покарання понад 10 років позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Обвинувачений постійного місця проживання не має, офіційно не працює та немає постійного джерела доходу і стійких соціальних зв`язків.

За таких обставин, є доведеним наявність вказаних ризиків та те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому наявна необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
Враховуючи наведене, клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 14 квітня 2019 року (включно).

У задоволенні клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3