Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11сс/4806/155/18, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 17.07.2018 за №000078 за ч. 4 ст. 190, ст. 419 КК України.

Вказаною ухвалою клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ Управління СБУ в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт вигляді заборони розпоряджатися та відчужувати майно, а саме: земельні ділянки, право власності на які зареєстровано за громадянкою України ОСОБА_10 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , та знаходяться в межах Варівської сільської ради на території Берегівського району Закарпатської області, загальною площею 29,4899 га.
З клопотання вбачається, що 12 грудня 2012 року громадянин Італії Бруно Бенетті видав на ім`я ОСОБА_11 нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив на представництво своїх інтересів з метою створення ТОВ «Стрім», основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Поряд з цим, з метою ведення сільськогосподарської діяльності, Бруно Бенетті доручив ОСОБА_11 придбати на території Берегівського району Закарпатської області 129 гектарів землі сільськогосподарського призначення, для чого передав останньому грошові кошти у великих розмірах, що підтверджується розпискою від 10.07.2014 та розпискою від 18.12.2016. В подальшому, ОСОБА_11 придбав ряд земельних ділянок на території Закарпатської області, проте право власності на придбані земельні ділянки зареєстрував за своєю родичкою ОСОБА_10 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, беручи до уваги те, що частина придбаних ним земельних ділянок розташована у зонах, де встановлений прикордонний режим, в тому числі неподалік від прикордонної смуги, ОСОБА_11 мав намір використовувати їх для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, попередньо залучивши до вказаної протиправної діяльності службових осіб Державної прикордонної служби України. Таким чином, громадянин ОСОБА_11 , зловживаючи довірою громадянина Італійської Республіки ОСОБА_12 , ввів останнього в оману щодо можливості придбання в Україні іноземним громадянином або юридичною особою, заснованою за участю іноземних громадян, земельних ділянок сільськогосподарського призначення, у зв`язку з чим, злочинним шляхом заволодів належними ОСОБА_13 грошовими коштами у великих розмірах.
15.07.2013 Бруно Бенетті видав ОСОБА_14 нотаріально посвідчену довіреність, якою останнього уповноважив представляти інтереси ТОВ «Стрім 1», в тому числі щодо придбання на користь вказаного товариства 30 земельних ділянок загальною площею 129 га, розташованих на території Варівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за переліком конкретно визначених кадастрових номерів, серед яких земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0514; :01:000:0518; :01:000:0507; :01:000:0490; :01:000:0517; :01:000:0494; :01:000:0501; :01:000:0519; :01:000:0504; :01:000:0509; :01:000:0496; :01:000:0495; :01:000:0491; :01:000:0512; :01:000:0498.
Згідно даних «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта», право власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровано 31.07.2013, з 20:00 по 21:30 год. приватним нотаріусом ОСОБА_15 (Берегівський районний нотаріальний округ, Закарпатська обл.) - за громадянкою ОСОБА_10
19.07.2018 постановою військового прокурора Ужгородського гарнізону про об`єднання матеріалів досудового розслідування, кримінальні провадження за №№000078, 000079, об`єднанні в одне кримінальне провадження, якому присвоєно реєстраційний номер 000078, та цією ж постановою, досудове розслідування кримінального провадження доручено проводити слідчому відділу Управління СБ України в Закарпатській області.
Підставами та метою накладення арешту на майно слідчий вказав на необхідність забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно для досягнення дієвості цього кримінального провадження, що існує сукупність підозр вважати, що зазначені земельні ділянки за сприяння ОСОБА_11 можуть бути реалізовані чи в інший спосіб передані, що в свою чергу позбавить слідство можливість забезпечити їх схоронність, в тому числі щодо вирішення питання про їх конфіскцію, оскільки підлягає доказуванню також факт походження грошових коштів та обставин придбання цих земельних ділянок гр. ОСОБА_10 . З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання відчудження зазначених земельних ділянок виникла необхідність накласти на такі арешт.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання мотивована тими ж доводами.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельні ділянки. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що земельні ділянки, на які судом першої інстанції накладено арешт, є приватною власністю ОСОБА_7 , що підтверджується договором купівлі-продажу майна. Судом не враховано, що ОСОБА_16 не є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, не вчиняла жодних кримінально караних дій та не може нести відповідальність за шкоду, завдану ОСОБА_14 громадянину Італії Бруно Бенеті. Посилання слідчого судді на те, що існує необхідність у органів досудового розслідування у дослідженні обставин та походження коштів ОСОБА_7 при купівлі земельних ділянок, є неприпустимими, оскільки такі мотиви направлені на переслідування в кримінальному провадженні. Також вказує, що в слідчого судді не було достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки матеріали справи не містять процесуального рішення слідчого про визнання таких земельних ділянок речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначені вимоги закону враховані слідчим при зверненні з клопотанням та з повнотою перевірені слідчим суддею та яким встановлено, що клопотання подане з дотриманням вимог КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення належними доказами доведено необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом кримінального правопорушення та є речовим доказом у кримінальному провадженні. Слідчим суддею процедура розгляду клопотання дотримана, ухвала про накладення арешту на майно є обгрунтованою.

Доводи апелянта про те, що достатніх доказів для накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_16 немає, оскільки вона не є підозрюваною, та немає будь-яких відомостей про її причетність до дій ОСОБА_14 , апеляційний суд відхиляє та вважає, що потреби досудового розслідування вимагамають втручання у права і свободи ОСОБА_7 і таке втручання є виправданим. Водночас, апелянт не довів, що накладення арешту на земельні ділянки будь-яким чином впливає на їх використання та володіння власником, при тому, що суд застосував найменш обтяжливий спосіб арешту - заборона відчудження та розпорядження.

Не відповідає фактичним обставинам твердження апелянта про відсутність постанови слідчого про визнання земельних ділянок речовими доказами. Слідчий суддя в ухвалі вказав на її наявність, а саме постанови слідчого від 02.11.2018 у кримінальному провадженні за №000078 від 17.07.2018 ( а.с. 95-98).

З урахуванням викладеного апляційну скаргу слід визнати необгрунтованою. Підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не встановив.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 418 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2018 року про накладення арешту на майно ( земельні ділянки) гр. ОСОБА_10 у кримінальному провадженні ЄРДР від 17.07.2018 за №000078 за ч. 4 ст. 190, ст. 419 КК України - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: