Номер провадження:1-кп/521/626/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
Судді ОСОБА_2 ,
Судді ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Усатово, громадянина України, українця, не маючого офіційного місця роботи та навчання, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-25.03.2010 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-13.10.2010 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.09.2014 року умовно-достроково на строк 1 рік 10 місяців 13 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні захисниками обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись у своїх клопотаннях на упереджений підхід суддів до розгляду справи та обвинувальний нахил, що на їхню думку порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, захисники просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти, так як ОСОБА_6 утримується в ОУВП № 21 безпідставно, поза порядком, встановленим Законом, зокрема без такої законної ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка б була підписана всіма суддями колегії.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники підтримали заявлені клопотання, та просили їх задовольнити.

Представник потерпілого та потерпілий ОСОБА_9 заперечували проти усіх заявлених клопотань сторони захисту обвинуваченого.

Прокурор також заперечував проти задоволення клопотань, так як підстав відводу колегії суддів захисники не надали. Щодо звільнення ОСОБА_6 з під варти, кожен раз прокурором заявлялися клопотання в яких вказувались наявні певні ризики.

Суд, розглянувши клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , про відвід колегії суддів, та звільнення обвинуваченого з під варти, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що в задоволенні клопотань сторони захисту слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 75 КПК України встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Згідно частини 5 статті 80 КПК України заява про відвід повинена бути вмотивована.
Захисники обвинуваченого, вказуючи у своїх клопотаннях про факт незаконного перебування під вартою в ОУВП № 21 обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаються на ухвали колегії суддів про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які підписані лише головуючим суддею ОСОБА_1 , а інші двоє суддів з колегії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в порушення ст. 375 КПК України не затвердили своїми власними підписами зазначені судові рішення.
Зазначені посилання адвокатів на порушення ст. 375 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 375 КПК України зазначено, що судове рішення ухвалюється простою більшістю голосів суддів, що входять до складу суду. Якщо рішення ухвалюється в нарадчій кімнаті, відповідні питання вирішуються за результатами наради суддів шляхом голосування, від якого не має права утримуватися ніхто з суддів. Головуючий голосує останнім. У разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді. Кожен суддя з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Тобто, зазначені положення КПК України, на які посилаються адвокати, стосуються лише судового рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті під час колегіального розгляду справи, а не судового рішення, у якому суд вирішує інші питання, в тому числі і продовження строку застосування запобіжного заходу.
Крім того, перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах ОУВП № 21 в Одеській області, без відповідних судових рішень було б неможливим, незаконним, та суперечило вимогам ст. 206 КПК України.

В подальшому, захисники зазначають, що колегія суддів у цьому складі не може здійснювати подальший розгляд справи у зв`язку з тим, що судді фактично стали на сторону обвинувачення, що виразилось у ініціюванні судом питання про продовження строків тримання під вартою, а не за клопотанням прокурора.

Однак, ці посилання є необґрунтованими, так як положеннями статті 331 КПК України, передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд наголошує, що судом у судових засіданні ставилось на обговорення питання щодо доцільності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що строки застосування запобіжного заходу спливали.

Надалі, захисники вказують, що про упереджений підхід суддів до розгляду справи та обвинувальний нахил свідчить також повна ідентичність змісту ухвал про продовження строку застосування запобіжного заходу, що порушує ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, продовжуючи строк застування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 будь то ставив на обговорення питання щодо його доцільності, будь то за клопотанням прокурора, враховував та оцінював всі обставини у їх сукупності, відповідно до положень ст. 178 КПК України, ризики передбачені статтею 177 КПК України, вислуховував думку сторін кримінального провадження та досліджував матеріали кримінального провадження.
Виносячи такі процесуальні рішення, суд брав до уваги не лише висновки щодо обставин по справі, які стосуються суті обвинувачення, що в свою чергу свідчить про процесуальну самостійність суду під час судового розгляду справи і створює важливу гарантію вільної оцінки доказів на основі їх дослідження у суді.
Як зазначено у пункті 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою.

В ухвалах суду про продовження строків застосування запобіжного заходу, суд жодного разу не посилався на існування обґрунтованої підозри, так як справа знаходиться на стадії судового розгляду, та ОСОБА_6 перебуває у статусі обвинуваченого.

Також суд, враховував обґрунтовані обставини зазначені прокурором у його клопотаннях та висловлюваннях, які свідчили про те, що заявлені ризики не зменшились та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Викладені обставини у їх сукупності свідчать, що за об`єктивним та суб`єктивним критеріями будь-якої упередженості колегії суду під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 350 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяв сторони захисту про відвід всьому складу суду та про негайне звільнення ОСОБА_6 з-під варти - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2