Справа № 308/2225/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.10.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002917 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке 24.10.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002917 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків. В обґрунтування клопотання вказав, що останній ніде не працює, може переховуватися від суду та покинути м. Ужгород, та у зв`язку з тим, що кримінальне провадження перебуває на стадії допиту свідків, а тому останній може незаконно впливати на них, прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання. Зокрема, захисник обвинуваченого звернула увагу суду на те, що обвинувачений протягом тривалого часу судового розгляду даного кримінального провадження не допускав порушень процесуальної поведінки, прибував до суду за вимогою, не має на меті впливати на свідків, а тому відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України для обрання йому запобіжного заходу.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ч.1 ст.333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, має постійне місце проживання, ніде не працює, з`влявся до суду за першою вимогою та не допускав порушень процесуальної поведінки.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Бекчієв проти Молдови» та Клоот проти Бельгії», ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт перешкоджання має бути підтверджено доказами.

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи те, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на нього обов`язків, а клопотання таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 132, 177, 181, 333 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1