Справа № 615/1512/18
Провадження № 1-кп/615/55/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження № 0000377 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

01.10.2018 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваного про отримання копій вказаних документів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 року дане кримінальне провадження перебувало в провадження судді ОСОБА_7 .

Враховуючи, що згідно Наказу № 02-02/10 від 28.03.2019 року суддя ОСОБА_7 відряджений до Московського районного суду м. Харкова строком на 1 рік із 29.03.2019 року по 28.03.2020 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2019 року кримінальне провадження розподілено в провадження судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті та ст.320 цього Кодексу.

Оскільки сторони кримінального провадження та потерпіла наполягали на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійснені судом до заміни судді, суд вважає необхідним розпочати судовий розгляд спочатку та здійснити повторно допит обвинуваченого, потерпілої та свідків, які вже допитувалися під час судового розгляду до заміни судді.

Як вбачається із матеріалів, кримінальне провадження надійшло до суду в межах територіальної юрисдикції суду, що відповідає положенням ст.32 КПК України.

Підстав для повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст.468-475 КПК України, чи закриття провадження у випадках, передбачених п.п.4-8 ч.1 і ч.2 ст.284 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України. Перешкод призначення судового розгляду не вбачається.

У відповідності до ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження згідно переліку, передбаченого ч.2 ст.314 КПК України, та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , виклик яких за клопотанням прокурора задоволено на підставі ухвали суду від 12.02.2019 року.

Згідно матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 09.09.2018 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27», який продовжено на підставі ухвал суду від 24.10.2018 року, 17.12.2018 року, 12.02.2019 року на строк до 12.04.2019 року.
Ухвалами слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 21.09.2017 року, 06.11.2017 року застосовано захід забезпечення кримінального провадження накладення арешту, тимчасовий доступ до речей і документів.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти якому можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою.
В обґрунтування наявності ризику вказав, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 впродовж тривалого часу не виконував свій обов`язок, передбачений п.1 ч.7 ст.42 КПК України. Одразу після повідомлення про підозру у вчиненні злочину обвинувачений покинув місце реєстрації та фактичного проживання, звільнившись із місця роботи. На неодноразові виклики слідчого ОСОБА_3 не з`являвся, заздалегідь про неможливість прибуття не повідомив, тривалий час місце його перебування було невідоме, в результаті чого був оголошений в розшук та в подальшому затриманий працівниками поліції в м. Києві.
Розуміючи, яке покарання загрожує обвинуваченому, з урахуванням даних про його особу: не одружений, не працює, постійно змінює місце проживання, з легкістю покинув місце проживання, виїхавши до м. Києва, де проживав тривалий час до затримання, що на думку прокурора свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що дійсно не повідомив слідчого, що терміново виїхав до м. Києва, де запропонували роботу з достатнім заробітком. Адресу місця проживання слідчому не повідомив. Був затриманий працівниками поліції на роботі після перевірки даних паспорту, коли виявилося, що він перебуває в розшуку. Підтвердив, що дійсно 9 місяців проживав у с. Костів разом із співмешканкою ОСОБА_18 , до цього у сестри колишньої дружини, так як за місцем реєстрації будинок непридатний для проживання. Не працює офіційно вже давно. Весь час проживав на тимчасові заробітки та доходи від продажу автомобіля.

Захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений буде з`являтися на судові виклики та брати участь в розгляді провадження. Звернув увагу, що під час судового розгляду в іншому складі обвинувачений надав показання, не заперечує факту нанесення тілесних ушкоджень, але не згоден з наслідками, встановленими судово-медичною експертизою. Впливати на експертів та на свідків не має можливості, так як вони не очевидці події. Вважає, що підстав для оголошення обвинуваченого в розшук не було, оскільки слідчим не надано відповідні рекомендовані повідомлення про направлення виклику.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора. Вказала, що майже рік обвинувачений переховувався в ході досудового розслідування, в зв`язку з чим вона неодноразово зверталася до прокурора, а в подальшому слідчий повідомив, що ОСОБА_3 оголошено в розшук.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 09.09.2018 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27», який продовжено на підставі ухвал суду від 24.10.2018 року, 17.12.2018 року, 12.02.2019 року на строк до 12.04.2019 року.
Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Судом враховується, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, у разі зміни запобіжного заходу, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Під час досудового розслідування обвинуваченим вчинялись дії щодо порушення процесуальних обов`язків, внаслідок чого обвинуваченого було оголошено в розшук, а 08.09.2018 року затримано в порядку ст.191 КПК України.
Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , дані про особу обвинуваченого та його репутацію, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, неодружений та не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, тому суд приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
З огляду на викладене, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним протиправних дій.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 01.10.2018 року потерпілою ОСОБА_5 подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_3 на її користь завдану їй кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 8261,59 грн., а також 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яку долучено до матеріалів провадження.
Інших клопотань щодо вирішення питань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, учасниками судового провадження не заявлялися.

Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області на 15-00 годину 15.04.2019 року за участю прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого.

Судовий розгляд кримінального провадження розпочати спочатку, здійснивши повторно виклик та допит обвинуваченого, потерпілої та свідків, які вже допитувалися під час судового розгляду суддею Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_7 до заміни судді у кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27», продовжити на строк до 06.06.2019 року.
Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1