Справа № 636/3758/17
Провадження № 1-кс/636/522/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні за № 000110 від 18.07.2016 року прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, солдата, водія-санітара медичного пункту прикордонної служби комендатури швидкого реагування військової частини НОМЕР_1 , 17.08.2015 року призваного на військову службу під час мобілізації до Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.04.2019 року в провадження слідчого судді Чугуївського міського суду надійшло клопотання сторони кримінального провадження - прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора зазначено, що 17 серпня 2015 року громадянин України ОСОБА_4 призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у військовому званні «солдат». Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 267-ос від 17 серпня 2015 року солдата ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначений на посаду водія-санітара медичного пункту прикордонної комендатури швидкого реагування вищевказаної військової частини.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 3 Закону України «Про службу безпеки України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України вирішив стати на злочинний шлях за наступних обставин.
У порушення вищевказаних вимог законодавства України, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у достеменно не встановлений досудовим розслідуванням час 14 грудня 2015 року, діючи з прямим умислом, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командирів та начальників самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебуває за її межами до теперішнього часу. Увесь цей час солдат ОСОБА_4 проводить на власний розсуд за межами військової частини, при цьому обов`язків військової служби не несе.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 14 грудня 2015 року, будучи військовослужбовцем - водієм-санітаром медичного пункту прикордонної комендатури швидкого реагування військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вищевказаних вимог закону, без поважних на те причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та до теперішнього часу до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Своїми діями, солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України складено 27 вересня 2016 року та цього ж дня у відповідності до вимог ст. 278 КПК України вручено останньому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено командиру військової частини НОМЕР_1 , що відповідає вимогам передбаченим КПК України, а саме ч. 2 ст. 135 КПК України, яка передбачає, що у разі відсутності особи за місцем проживання повістка (повідомлення) вручається під розписку адміністрації за місцем її роботи, оскільки ОСОБА_4 повинен проходити службу у Збройних Силах України, то адміністрацією для нього є командування військової частини, де останній повинен проходити службу.
Поряд з цим, згідно ст. 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Положеннями ст. 131 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу, розміщуються в казармах. При цьому, територія військової частини НОМЕР_1 , на якій солдат ОСОБА_4 повинен проходити службу є його місцем проживання, у зв`язку з тим, що він на ній повинен займатися професійною діяльністю.
Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та враховуючи, що у справах «Бук проти Німеччини» від 28 квітня 2005 року, «Компанія «Кола Ест» та інші проти Франції» від 16 квітня 2002 року, «Функе проти Франції» від 25 лютого 1993 року, «Чаппел проти Сполученого Королівства» від 30 березня 1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що слово «житло» може поширюватися на приміщення, у якому особа займається професійною діяльністю, тому територія військової частини НОМЕР_1 являється житлом для військовослужбовців, які проходять службу у вказаній частині, у тому числі для солдата ОСОБА_4 .
З 14 грудня 2015 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідомо, направлені на його пошук заходи, позитивних результатів не дали.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 27 вересня 2016 року слідчим оголошено останнього у розшук.
Крім цього, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, за своєю правовою конструкцією є таким, що триває і кінцем вказаного кримінального правопорушення є час повернення правопорушника у військову частину або затримання.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, прокурор й звернувся до суду з цим клопотанням.
В клопотанні ставиться питання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з метою приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання на підставі наступного.

18.07.2016 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження за № 0000110 від 18.07.2016 року.

27.09.2016 року у кримінальному провадженні винесено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, але не вручено особисто у зв`язку із тим, що він за місцем проживання та реєстрації не проживає, переховується від органів досудового розслідування, на даний момент його місце проживання і знаходження не відомо.

27.09.2016 року у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 .
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, підтверджується вищенаведеними доказами.

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи його сімейний стан, вік, стан здоров`я, є необхідність у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для розгляду клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 189, 190 та 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Чугуївського міського суду Харківської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді діє по 08.10.2019 року та втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваного; закінчення строку дії ухвали; відкликання клопотання прокурором.

У разі затримання підозрюваного повідомити про це прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 за телефоном НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1