Єдиний унікальний номер 234/2279/19
Номер провадження 11-сс/804/151/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в м. Бахмут в складі:

головуючого Смірнової В.В.

суддів Круподері Д.О., Савкової С.В.,

секретаря Ільяшенко С.О.,

підозрюваного ОСОБА_1

захисника Басан Ю.П.

прокурора Савватеєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду у місті Бахмут судове провадження за апеляційними скаргами захисника Басан Ю.П. в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 та прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 лютого 2019 року, якою стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, українця, освіта професійно технічна, одруженого, військовослужбовця, прапорщик, військової служби за контрактом, начальника взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини А0693, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.410, ч.1 ст.263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 277950 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження № 0000246 від 10.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_1 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 17.06.2017 між прапорщиком ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта В 2970 укладено «Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» терміном на 3 роки.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта В 2970 № 162 від 17.06.2017 прапорщика ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу вказаної частини та призначено на посаду старшого механіка технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини - польова пошта В 2970 (на цей час А0693) та поставлено на всі види забезпечення.

17.11.2017 наказом командира військової частини А0693 № 193 прапорщика ОСОБА_1 призначено на посаду начальника взводу забезпечення групи матеріального забезпечення вказаної військової частини.

Під час проходження військової служби на вказаних посадах прапорщик ОСОБА_1 познайомився із сержантом ОСОБА_3, який у вказаний період часу займав посади начальника складу відділення та командира мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону вказаної військової частини.

Під час проходження військової служби на зазначених посадах у військовій частині А0693 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України були зобов'язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок, бути хоробрими, ініціативними і дисциплінованими, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов'язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 ЗУ «Про військовий обов'язок та військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов'язків згідно із законодавством.

В період проходження військової служби, сержант ОСОБА_3, будучи командиром мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, а ОСОБА_1 начальником взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини А0693, крім загальних обов'язків військовослужбовців, відповідали за організацію обліку, зберігання та видачу стрілецької зброї та боєприпасів у військовій частині А0693, отже являлись військовими службовими особами, наділеними організаторсько-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками.

Відповідно до пункту 1.3, 1.4, 1.7, 2.4, 2.11, 2.16 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (далі Інструкція), забезпечення обліку і надійного зберігання зброї та боєприпасів є обов'язком відповідальних осіб. Відповідальні службові особи зобов'язані забезпечити належний порядок охорони, обліку, зберігання і використання зброї, який би унеможливлював її втрати та крадіжки.

В період часу з 28.01.2017 по 15.11.2018 (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено), сержант ОСОБА_3 та прапорщик ОСОБА_1, будучи військовими службовими особами, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи службовим становищем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з корисливих мотивів, для подальшого спільного збуту привласнили вогнепальну зброю, яка обліковується як безповоротно втрачена під час проведення Антитерористичної операції, а саме - снайперську гвинтівку Драгунова («СВД»), калібру 7,62х54 мм, серія/номер НОМЕР_3 (на ствольній коробці), промислового виробництва.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут привласненої за викладених вище обставин зброї, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зберігали снайперську гвинтівку Драгунова без передбаченого законом дозволу в спеціально обладнаному для цього місці, яке на цей час досудовим розслідуванням не встановлено.

В подальшому, у грудні 2018 року, діючи з єдиним умислом спрямованим на збут вогнепальної зброї та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_1, ОСОБА_3 запропонував придбати вказану вогнепальну зброю військовослужбовцю ОСОБА_4, який повідомив про вказаний факт в правоохоронні органи та добровільно надав свою згоду на участь в документуванні злочинних дій ОСОБА_3

Так, 17.01.2019, близько 11 год. 20 хв., ОСОБА_3 знаходячись в м. Бахмут Донецької області по вул. Чайковського біля будинку № 8, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, дозволу, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) грн. за збут вогнепальної зброї - снайперської гвинтівки Драгунова («СВД»), якою вони заволоділи під час проходження військової служби, та зберігали без передбаченого законом дозволу.

В той же день, тобто 17.01.2019, близько 19 год. 30 хв., застосовуючи заходи конспірації, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, передали ОСОБА_4 на кладовищі, розташованому по вул. Силікатній м. Бахмут, вогнепальну зброю - снайперську гвинтівку Драгунова («СВД»), калібру 7,62х54 мм, серія/номер НОМЕР_3 (на ствольній коробці), промислового виробництва, придатну до стрільби, чим здійснили збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

За викладених обставин ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410 та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в привласненні військовослужбовцем зброї, яке вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а також у зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 07.02.2019 близько 20:00 годин, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення, за грошову винагороду у розмірі 30 тисяч гривень, здійснили збут ОСОБА_4 раніше привласненої (попередньо) зброї, а саме кулемету системи «РПК 74» кал. 5х45 мм. серія/номер НОМЕР_1 та автомату системи «АКС» калібру 7,62х39 мм. серія/номер НОМЕР_2

В це же день, тобто 07.02.2019 близько 20:30 годин, під час відкритого документування злочинної діяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 працівниками правоохоронних органів, в останніх було вилучену частину заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, а у заявника ОСОБА_4 було вилучену придбану ним у вказаних осіб зброю - «РПК 74» та «АКС».

07.02.2019 ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 08.02.2019 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

В апеляційній скарзі прокурор прохає ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави від 500 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник Басан Ю.П. просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення розміру застави та визначити ОСОБА_1 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148240 грн.

Заслухавши доповідача, захисника, обвинуваченого та прокурора, які прохали задовольнити апеляційні скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов'язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов'язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених КПК України, з урахуванням положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив саме такий розмір застави, який зможе запобігти зазначеним ризикам та слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, підстав для скасування прийнятого рішення та задоволення поданих апеляційних скарг не вбачається.

Також судова колегія враховує, що на час апеляційного розгляду заставодавцем-фізичною особою внесена застава відповідно до ухвали слідчого судді, ОСОБА_1 звільнений з-під варти і вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави із встановленням визначених ухвалою обов'язків.

Посилання апелянтів були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи, в яких апелянти прохають скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 182, 183, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника Басан Ю.П. та прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 лютого 2019 року, про обрання щодо ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 277950 грн. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді