У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0003909

за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5

на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017 р. у відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

Мотиви суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2019 року, у даному кримінальному провадженні визначений склад колегії суддів головуюча суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Головуючою суддею ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду заявлено про самовідвід у зв`язку із тим, що вона брала участь у апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора, який вважав заявлений самовідвід обгрунтованим, а також обвинуваченого ОСОБА_8 , який полагався на розсуд суду, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2019 року, складу колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розподілено кримінальне провадження № 11-кп/812/265/19 за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017 р. у відношенні ОСОБА_9 за ч.4 ст. 358 КК України.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017 р. ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що з метою отримання можливості керувати транспортним засобом, він придбав та використовував підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 16.11.2016 р. на ім`я ОСОБА_10 .

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 лютого 2018 року зазначений вирок залишений без змін, а відповідно до Постанови Верховного Суду від 13 грудня 2018 року зазначена ухвала апеляційного суду скасована та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав, що призначене ОСОБА_6 покарання є явно м`яким, оскільки суд належним чином не врахував дані про особу ОСОБА_6 та його попередню соціальну поведінку, який протягом півріччя з червня по листопад 2017 року 13 разів притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1, ч.3 ст. 126, ч.1 та ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто на шлях виправлення не став і вчинив інкримінований йому злочин.

Таким чином вважаю, участь судді ОСОБА_1 в апеляційному перегляді даного судового рішення є неможливою, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , який протягом 2017 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Зокрема, постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.11.2017 р. його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Разом з тим, суддею ОСОБА_1 в апеляційному порядку переглядалася зазначена постанова відносно ОСОБА_6 за апеляційною скаргою останнього, який вину не визнав та просив скасувати постанову судді. Постановою апеляційного суду (під головуванням судді ОСОБА_1 ) від 02.11.2017 р. постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Оскільки обставини, які підлягають врахуванню при призначенні покарання ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні пов`язані з обставинами, які встановлені під час апеляційного перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, по якій ОСОБА_6 визнаний винним за ч.2 ст. 130 КУпАП, і ця постанова залишена без змін, суддею ОСОБА_1 висловлена позиція щодо правильності притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Тобто, ця обставина може викликати сумнів у моїй неупередженості, оскільки при призначенні покарання, як вказано у Постанові Верховного Суду, підлягають врахуванню дані про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП. Зазначена обставина є такою, що виключає участь судді у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги Бангалорські принципи поведінки суддів (п.2.5) та передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий суд незалежним і безстороннім судом, вимоги ст. 80 ч. 1 КПК України щодо обов`язковості судді заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, заявлений суддею ОСОБА_1 самовідвід від участі в розгляді вказаної судової справи підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 405 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву головуючої судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2017 р. у відношенні ОСОБА_6 , -задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3