Єдиний унікальний номер №: 378/173/19
Провадження № 1-кс/378/36/19
УХВАЛА

"01" лютого 2019 р. смт. Ставище

Слідчий суддя Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 30 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

До суду з даною скаргою звернувся представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 подано до Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області заяву про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 30 жовтня 2018 року в с. Красилівка по вул. Альмужного Сергія, близько 8 години 30 хв., вдарив його палицею по плечах та кулаками по голові, поваливши на землю, продовжив наносити удари ногами в область голови та живота, спричинивши йому ( ОСОБА_3 ) тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я більше шести днів

30.10.2018 відомості за вказаною заявою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Відповідно до висновку експерта № 264 Д від 06.12.2018 у нього ( ОСОБА_3 ) при проведенні судово-медичної експертизи наявні тілесні ушкодження що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше шести днів.

26.01.19 він ( ОСОБА_3 ) отримав поштовий лист із копією постанови слідчого СВ Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 28.12.2018 року про закриття кримінального провадження.

Рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, оскільки слідчим ОСОБА_5 всебічно, повно і неупереджено обставини кримінального провадження не досліджено, в ході досудового слідства не допитано свідка ОСОБА_7 , який був 30.10.2018 року на місці події.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

В судове засідання ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не прибули, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши вищевказану скаргу, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області 30.10.2018 року року в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження № 0000196 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Постановою слідчого СВ Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 28.12.2018 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2018 року надіслано ОСОБА_3 поштовим відправленням, яке останнім було отримано 26 січня 2019 року, слідчим доказів надіслання ОСОБА_3 чи його представнику оскаржуваної постанови не надано, - вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови останнім не пропущено.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із вищевказаної оскаржуваної постанови ці вимоги закону слідчим виконані не в повній мірі.

Слідчий в оскаржуваній постанові в якості встановлених обставин зазначає, що факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 підтверджується лише показами самого потерпілого.

Згідно висновку експерта № 264 Д від 06.12.2018 у ОСОБА_3 при проведені судово-медичної експертизи, наявні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на чолі, струс головного мозку, перелом кісток носа, синці та садна на тулубі, лівому плечі. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, струсу головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя більше шести днів.

Постанову про закриття кримінального провадження слідчий мотивує тим, що ОСОБА_3 чітко не може вказати у які частини тіла йому наносились удари, при цьому можливості отримання достатніх доказів у вказаному кримінальному провадженні вичерпані, тому за таких обставин відсутні підстави для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Закриваючи провадження, слідчий обмежився лише зазначенням, що ним допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , не виклавши його показань з приводу даної події, не зазначивши процесуальних документів, де викладено такі показання, не навівши аналізу показань потерпілого в сукупності з іншими доказами, зокрема показаннями ОСОБА_6 , вищевказаним висновком експерта від 06.12.2018, згідно якого у ОСОБА_3 наявні вищевказані тілесні ушкодження, які могли утворитися при обставинах, які вказує ОСОБА_3 ..

Також слідчим не було встановлено та допитано в якості свідків інших осіб, зокрема, не допитано ОСОБА_7 , на якого вказує ОСОБА_3 , та який був свідком побиття останнього.

З урахуванням викладеного вважаю, що вищевказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, фактично не містить належних мотивів прийнятого слідчим рішення, їх обґрунтування, в постанові не наведено аналізу зібраних доказів, не зроблені переконливі правові висновки, а тому вона підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2018 року за № 0000196 - скасувати.

Дану ухвалу направити СВ Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП у Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1