Справа № 736/1220/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/119/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000181 від 08.06.2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

-14.02.2018 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить призначити йому більш м`яке покарання, з врахуванням положень ст. 69 КК України.

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 14.02.2018 року частину покарання і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що при призначенні покарання судом 1 інстанції не враховано його щире каяття, прохання потерпілого про призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та відсутність у потерпілого будь-яких претензій до нього.

На думку апелянта, вказані обставини, дають підставу для застосування положень ст. 69 КК України, та призначення йому більш м`якого покарання

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 07 червня 2018 року, близько 14 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в центрі смт. Холми по вул. Центральній Корюківського району Чернігівської області, повторно, таємно, з корисливим мотивом, з ганку складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Fly 282», іmei1 НОМЕР_1 , іmei2 НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3242/18-24 від 26.06.2018 року - 735 гривень, належного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за зазначених у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого апелянтом в скарзі не оскаржується.

В судовому засіданні суду 1 інстанції ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, зазначив, що у скоєному щиро кається.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір, вартість і значимість викраденого майна, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що його обтяжує, - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння; дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, також врахував висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією інкримінованої статті, із застосуванням положень ст. 71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання. Застосування ст. 69 КК України можливе в тому разі, коли для цього є як умови, так і підстави.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, до пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції відніс щире каяття. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом 1 та апеляційної інстанцій встановлено не було. Крім того, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень та є підставою для застосування ст. 69 КК України, не встановив таких обставин і апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку. До того ж, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є правом суду, а не обов`язком.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4