Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/158/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 407 (240) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в залі суду апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2018 року про відмову в задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів судового провадження вбачається, що 05 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_8 та його захисник-адвокат ОСОБА_7 звернулися до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотаннями про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2018 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2018 року у задоволенні даних клопотань відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 , маючи дві непогашені судимості за вироками Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2015 року та від 20.03.2018 року, підпадає під дію п. в) ст. 4 Закон Україну «Про застосування амністії в Україні» тобто амністія до нього не застосовується.

Крім того, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, в період відбування покарання з випробуванням, а тому за висновком суду на підставі п. в) ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» також не може бути звільнений від відбуття призначеного покарання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову про задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, вказуючи на те, що його підзахисний захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій, одружений, має на утриманні малолітнього сина, а тому підпадає під дію ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» що положення ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» до нього не застосовуються.

Крім того, захисник вказує про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, оскільки він не мав на меті ухилятися від військової служби і продовжував проходити військову службу за контрактом в тій же військовій частині. Під час проходження служби характеризувався позитивно, володіє належними професійними знаннями та навичками.

Також, в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, зазначаючи, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда була винесена 14 грудня 2018 року. Того ж дня захисником була подана заява про видачу копії ухвали, у зв`язку з чим 27 грудня 2018 року згідно наявної в матеріалах справи розписки була вручена копія ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, в дебатах засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда була проголошена 14 грудня 2018 року (а.п.28-30), а копія ухвали згідно наданої розписки отримана захисником ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_8 лише 27 грудня 2018 року (а.п.34), а тому в даному випадку, колегія суддів вважає, що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткових покарань.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчинені злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016» від 22.12.2016 року передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоровя особи та не є діянням, передбаченим ч. 2,3,4 ст. 408, ст. 410, ч. 2,3,4 ст. 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 цього Закону).

ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені умисних тяжких злочинів, вчинених до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», тобто до 07.09.2017 року, є військовослужбовцем військової частини за контрактом, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій.

Однак, як правильно зазначив місцевий суд і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_8 має дві непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення тяжких злочинів, а саме за вироками Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2015 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.410 КК України та Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2018 року за ч.4 ст. 407 КК України (який набрав законної сили 29.11.2018 року).

Відповідно до п. в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Крім того, ОСОБА_8 за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2015 року засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

При цьому, під час відбуття призначеного за вказаним вироком покарання, а саме 14 липня 2016 року, ОСОБА_8 знов вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та був засуджений за сукупністю вироків, остаточно на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до п. в) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільненні судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, висновки місцевого суду про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році» є правильними, оскільки вищевказаними статтями законодавець чітко визначив і закріпив у Законі прямі застереження, при наявності, яких особи, а в даному випадку ОСОБА_8 , не може бути звільнений від відбуття призначеного судом покарання, вирок стосовно якого набрав законної сили і приведений до виконання.

Будь-яких процесуальних порушень, неповноту у з`ясуванні обставин даної справи, про які зазначає захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 537 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2018 року про відмову в задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4