Справа № 353/1220/18
Провадження № 1-кп/353/27/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження N 0000223, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого : вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.1996 року за ст. 102 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.07.2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням чч. 1,4 ст.70 КК України, до 2 років позбавлення волі та зарахуванням повністю в строк відбуття покарання, відбутого покарання за вироком Тлумацького районного суду від 13.05.2010 року; вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2010 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням чч. 1, 4 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі та зарахуванням повністю у строк відбуття покарання, відбутого покарання за вироком Тлумацького районного суду від 13.05.2010 року; 28.12.2012 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 23 дні відповідно до вимог ст.81 КК України, на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення та перевиховування не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення.

19.10.2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 зайшов в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_2 , щоб допомогти останньому по господарству. Перебуваючи у будинку останнього, під час спільного розпиття алкогольних напоїв, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна, а саме ланцюгової бензопили марки «Мінськ» МБТ 4300. В подальшому ОСОБА_4 , користуючись тим, що ОСОБА_6 відлучився на деякий час з дому, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, таємно викрав ланцюгову бензопилу марки «Мінськ» МБТ 4300 бувшу у вжитку вартістю 850 гривень, яка знаходилась у кімнаті, де вони удвох попередньо розпивали алкогольні напої. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 850 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що в жовтні 2018 року, розпиваючи спиртні напої у будинку ОСОБА_6 , викрав належну йому бензопилу, скориставшись його тимчасовою відсутністю в будинку. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та врахувати те, що матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив справу розглядати у його відсутність в порядку ст. 349 КПК України. Зазначив, що збитки йому відшкодовані в повному обсязі, щодо призначення покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Тому при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий та має непогашену судимість, характеризується по місцю проживання посередньо, не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, не працює, та думку потерпілого щодо покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання три місяці арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили і звернення його до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1