КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/796/601/2018 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваної ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дворище Хойникського району Гомельської області Республіки Білорусь, громадянки України, освіта вища, працюючої інженером землевпорядником, являється фізичною особою особою-підприємцем, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 382 КК України.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри та недоведеності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відмовив у застосуванні запобіжного заходу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасуватиухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 7 085 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 483 770 гривень.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, прокурор посилається на те, що слідчий суддя не врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваної та існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисниківу, підозрювану, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223 від 02.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 382 КК України.

07.09.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 382 КК України.

10.09.2018 року слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 382 КК України, а також враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваної, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, на думку органу досудового розслідування застосування більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

11.09.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено, з посиланням на необґрунтованість повідомленої останній підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, недоведеності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак із врахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України неможливості застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку колегія суддів апеляційного суду приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити інкриміновані правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_10 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 382 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлено лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Враховуючи характерезуючі дані про особу підозрюваної, а також усвідомлення підозрюваною тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючи фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховування від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.

Разом з тим, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не доведено та не наведено обставин, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, а тому з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, ураховуючи дані, які характеризують особу підозрюваної, зокрема стан її здоров`я, наявність позитивної характеристики з місця проживання, апеляційний суд дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дворище, Хойникського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянки України, освіта вища, працюючої інженером землевпорядником, являється фізичною особою особою-підприємцем, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 382 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 05 листопада 2018 року включно.
Покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_10 що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , а контроль за її виконанням на прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4