Справа № 131/1637/17
Провадження по справі № 1-кп/129/140/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) №0000258 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівське Роздольненського району Автономної Республіки Крим, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на своєму утриманні немає, нікого, має статус учасника бойових дій, нагородженого заохочувальною відзнакою Генерального штабу Збройних сил України нагрудним знаком «Учасник АТО», неодноразово судимого, востаннє:

1) 25.04.2007 р. Соснівським районним судом м. Черкас за ч.2 ст.289 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

2) 08.07.2011 р. Носівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.390, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 15.05.2012 р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років, 9 місяців і 17 днів позбавлення волі (07.11.2014 р. звільнений умовно-достроково, з не відбутим строком покарання 1 рік 2 місяці і 13 днів);

4) 26.03.2018 р. Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 353, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 7 років із конфіскацією майна, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

Встановив:
28.09.2017 року приблизно о 13 год. 30 хв. в м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Господарочка» по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до кабінету директора магазину «Господарочка» ОСОБА_5 , який розміщений всередині вказаного магазину, де на столі помітив металевий сейф та підійшов до нього та реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності та обернення його на свою користь, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно, протиправно, шляхом відкриття сейфа ключем, якого він дістав із шухляди стола, відчинив вказаний металевий сейф, звідки таємно повторно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 7050 (сім тисяч п`ятдесят) грн. різним купюрами, після скоєння крадіжки коштів залишив приміщення магазину «Господарочка» та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення та сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він, 28.09.2017 року в денний час в м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, перебуваючи у приміщенні магазину «Господарочка» по АДРЕСА_2 , через вхідні двері проник до кабінету директора магазину «Господарочка» ОСОБА_5 , який розміщений всередині вказаного магазину, де на столі помітив металевий сейф та підійшов до нього, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття сейфа ключем, якого він дістав із шухляди стола, відчинив вказаний металевий сейф, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 7050 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд, а в наступному частину викрадених коштів в сумі 1400 грн. у нього вилучили працівники поліції.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, письмової заяви потерпілої ОСОБА_5 про розгляд справи у її відсутність у залі судового засідання, враховуючи відсутність цивільного позову до обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюється, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд за відсутності обтяжуючих обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття й правдиві показання, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не приймає і відхиляє як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, оскільки повторність скоєння ОСОБА_4 злочину враховано під час кваліфікації його протиправного діяння.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій, нагороджений заохочувальною відзнакою Генерального штабу Збройних сил України нагрудним знаком «Учасник АТО», є раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів.

Разом з тим, суд приймає до уваги скоєння обвинуваченим, тяжкого стосовно ст. 12 КК України злочину у період непогашених судимостей за скоєння умисних аналогічних корисливих злочинів, що свідчить про наявність у ОСОБА_4 стійких злочинних нахилів, а тому суд визнає, що виправити його і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді реального позбавлення волі, з призначенням йому остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України і за попереднім вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.03.2018 року.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України і за попереднім вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.03.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із 20.12.2017 року часу його затримання згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та подальшого його утримання під вартою, зарахувавши в строк відбування призначеного покарання період перебування його під вартою.
Скасувати арешт на речові докази - грошові кошти у сумі 1400 грн., а саме дев`ять купюр по 100 грн., на яких наступні серії та номера: КМ7773277, БУ9834217, КД9127167, КЄ9949738, СГ3475981, ЕЮ6619799, УН2032286, ЕЦ6441383, МП9293509, та одна купюра номіналом 500 грн. з надписами на ній ФБ3901027, який було накладено ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.10.2017 року (справа № 131/1525/17) у кримінальному провадженні №0000258.

Речові докази, - грошові кошти у сумі 1400 грн., а саме дев`ять купюр по 100 грн., на яких наступні серії та номера: КМ7773277, БУ9834217, КД9127167, КЄ9949738, СГ3475981, ЕЮ6619799, УН2032286, ЕЦ6441383, МП9293509, та одна купюра номіналом 500 грн. з надписами на ній ФБ3901027, - повернути їх власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: