Справа № 288/746/17
Провадження № 1-кп/288/35/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня кримінальне провадження № 288/746/17-к 1-кп/288/35/18 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієве, Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючої, не одруженої, на утриманні маючої одну малолітню дитину, громадянка України, українка, раніше не судимої,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190, частинами першою, четвертою статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» - період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», від 14 квітня 2014 року № 405/2014, та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Єнакієве, Донецької області, являється населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» - внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Встановлено, що з 17 серпня 2005 року ОСОБА_4 зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 . У червні 2014 року ОСОБА_4 була змушена покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

Таким чином, ОСОБА_4 являвся внутрішньо переміщеною особою.

Взяття на облік внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції проводиться відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок №509), у відповідності до поданих заяв про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - адресна допомога) проводиться згідно «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на

проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», від 01 жовтня 2014, № 505 (далі - Порядок №505), у відповідності до поданої заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, коли заявник або будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, має у володінні всіх членів сім`ї транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, має у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-ти кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

08 жовтня 2015 року ОСОБА_4 , відповідно до поданої заяви № 116, від 08 жовтня 2015 року, була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та отримувала адресну допомогу.

В подальшому, 21 грудня 2015 року ОСОБА_4 придбала та набула права власності на житловий будинок, в АДРЕСА_2 , та відповідно до п. 6 Порядку №505, після того не мала права на отримання адресної допомоги.

Так, 21 грудня 2015 року, у невстановлений слідством час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошових коштів, отриманих від Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації, що розташовується в смт. Попільня, Житомирської області (далі - УПЗСН), в якості адресної допомоги, в зв`язку з чим остання не повідомила УПСЗН про набуття права власності на житловий будинок, після того, працівниками УПСЗН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 було продовжено нарахування призначеної їй адресної допомоги, та виплачено на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в AT «Банк «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти.

11 квітня 2016 року, у невстановлений слідством час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошових коштів, отриманих від УПСЗН, поєднаний із виготовленням та використанням завідомо підроблених офіційних документів.

Так, 11 квітня 2016 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні AT «Ощадбанк», що в смт. Попільня, вул. Б.Хмельницького, 12 В, Попільнянського району, у вказаний день, з метою заволодіння бюджетними коштами в якості адресної допомоги, виготовила та подала до УПЗСН заяву для продовження призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - заява про надання адресної допомоги), внісши до неї завідомо неправдиві відомості про відсутність у її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, при цьому усвідомлюючи, що має у власності житловий будинок площею 50,5 кв. м., розташованого в АДРЕСА_2 .

11 квітня 2016 року, за результатами розгляду вказаної заяви, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 прийнято рішення про продовження виплати призначеної їй адресної допомоги.

На підставі вказаного рішення, працівниками УПЗСН, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 було нараховано та виплачено на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в AT «Банк «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти.

Таким чином, у період з 21 грудня 2015 року по 30 липня 2016 року ОСОБА_4 шляхом обману, виготовивши та використавши завідомо підроблені офіційні документи, заволоділа грошовими коштами Управління праці та соціального захисту населення

Попільнянської районної державної адміністрації на загальну суму 7528 гривень 73 копійок, чим спричинила вказаному органу державної влади матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисним діями які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 190 КК України.

Своїми умисним діями, які виразилися у складанні завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 358 КК України.

Своїми умисним діями які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190, частинами першою, четвертою статті 358 КК України визнала повністю.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала відповіді на поставлені запитання в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті та погодилась на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім відповідей на поставлені запитання без її особистого допиту з вивченням матеріалів, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її добровільне і наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною першою статті 190 КК України, як умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, за частиною першою статті 358 КК України, як умисні дії, які виразилися у складанні завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певний факт, та за частиною четвертою статті 358 КК України, як умисні дії, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа.

Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Тому суд, керуючись вищенаведеним, а також статей 2, 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якими гарантовано право людини на життя та на ефективний засіб юридичного захисту, враховуючи усталену практику, Європейського суду з прав людини, яка склалася за результатами розгляду заяв сторони потерпілих від злочинів, в яких потерпілі скаржилися на неналежне здійснення розслідування злочинів, встановлення істини по справах та забезпечення прав потерпілих від злочинів (справи «Прилуцький проти України», «Риженко проти України», «Фуклєєв проти України», «Куцевич проти України», «Гонгадзе проти України», та інші), з метою досягнення завдань кримінального судочинства, забезпечення прав обвинуваченої ОСОБА_4 з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання, обвинувачена раніше не судима, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім, суд приходить до висновку що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції частини першої статті 190 КК України та в межах санкції частини першої, четвертої статті 358 КК України у виді штрафу, на підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді штрафу, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 349, 368 371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190, частинами першою, четвертою статті 358 КК України, та призначити їй покарання:

-за частиною першою статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за частиною першою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень;

-за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі статті 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_1