Єдиний унікальний номер справи 185/3584/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

У судове засідання обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не з`явилися.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачені, їх захисники не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку інших учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 17.02.2019 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останні обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, судовий розгляд не закінчено, та ризики які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу не відпали. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
За таких обставин, обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено на шістдесят діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 14 квітня 2019 року.

ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до шістдесяти діб, а саме до 14 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .