Справа №635/6644/17
Провадження №1-кп/635/503/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 січня 2018 року. Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченого, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року на 60 днів - до 10 листопада 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 10 листопада 2018 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В ході судового розгляду прокурор просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість злочинів, вчинення яких інкримінується обвинуваченому, та тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого винним, зазначив, що після повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_6 продовжив вчиняти злочини, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та зазначила, що останній має постійне місце проживання, сім`ю, а також має захворювання нижніх кінцівок, лікування якого не може бути забезпечено належним чином в умовах слідчого ізолятора, продовження тримання його під вартою та ненадання належної медичної допомоги може привести до незворотніх наслідків для його здоров`я.

Під час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, свідчить про його суспільну небезпеку. Санкція інкримінованих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 доведені прокурором та продовжують існувати, а також враховує ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений.

При цьому суд приймає до уваги, значну кількість епізодів злочинної діяльності, що інкримінується обвинуваченому, після оголошення підозри за ч. 1 ст. 185 КК України обвинувачений продовжив злочинну діяльність, як встановлено слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання. Посилання обвинуваченого про наявність захворювання нижніх кінцівок та неможливість отримання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора не підтверджені жодними доказами.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 217, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України продовжити на шістдесят днів - до 06 січня 2019 року.

Встановити строк дії ухвали до 06 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1