Справа № 314/684/19
Провадження № 1-в/314/391/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданнямначальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Маріуполь, Донецька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)25.12.2006 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 27.12.2008 року на підставі постанови Нікітівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 17.12.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 4 місяці із застосуванням ст. 107 КК України.
2)29.12.2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ст. 70, ст. 75, ст. 76КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
3)04.11.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
4)08.12.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 17.04.2015 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 199, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08.12.2014 року, більш суворим, за даним вироком та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. В строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з 04.10.2014 року по 16.04.2015 року включно.
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про встановлення стосовно засудженого ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання.
Представник адміністрації колонії у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Засуджений в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. При цьому, конверт із судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду з поштовою відміткою "за закінченням строку зберігання", при цьому, судові повістки направлялися на адресу засудженого, яка зазначена у довідці виправної колонії № 7/2-1288 від 20.03.2019 року, відповідно до якої засуджений вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання адміністрації.
Суд, заслухавши думку прокурора,перевіривши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).
Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Пунктом б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
За змістом ст. 5 цього Закону, постанова судді про встановлення засудженому адміністративного нагляду у випадках, передбачених пунктами «б» і «г» статті 3 цього Закону, надсилається начальнику установи виконання покарань, яка, в свою чергу, надсилає постанову судді для виконання органу Національної поліції за обраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.
Статтею 395 КК України передбачено кримінальну відповідальність за неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що подання адміністрацією установи виконання покарань про встановлення адміністративного нагляду може бути внесено та розглянуто суддею тільки за участю засудженого або за умови його належного повідомлення про слухання справи.
З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_3 звільнений з місць позбавлення волі, намагання суду повідомити останнього про слухання справи виявились безрезультатними, про що свідчить поштова довідка, яка міститься в матеріалах справи, а отже засуджений вважається таким, який не повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що законодавством України передбачено відповідальність за неприбуття до органів поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання колонії.

Керуючись Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, які звільнилися з місць позбавлення волі", ст.ст. 370-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

06.05.2019