Справа №560/15/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

08 січня 2019 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000471 від 07 жовтня 2018 року відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше несудимого,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження, 28 грудня 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, було направлено до Дубровицького районного суду Рівненської області. Частиною 2 статті 31 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів. У зв`язку з неможливістю утворити в Дубровицькому районному суді Рівненської області склад суду для розгляду кримінального провадження, Рівненським апеляційним судом вирішується питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 07 жовтня 2018 року близько 14 год. 00 хвилин, на території домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , між громадянином ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та його сином ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, які виникли раніше та тривали протягом значного проміжку часу через сімейні та побутові відносини, виник конфлікт. В ході конфлікту, ОСОБА_5 маючи умисел на заподіяння смерті своєму сину, цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, дістав із внутрішньої кишені куртки, яка висіла на вішаку в кімнаті, розкладний ніж, за допомогою якого, з метою вбивства ОСОБА_6 , зі значною силою наніс останньому 5 ударів в область грудної клітки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №201 від 08 жовтня 2018 року, смерть потерпілого наступила внаслідок травматичного комбінованого (кардіогенного та плевро-пульмонального) шоку; проникаючих колото-різаних (двох) ушкоджень передньої поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням серця (із гемоперіокардом) та лівої легені. 08 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Ухвалою слідчого судді від 08 жовтня 2018 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Ухвалою слідчого судді від 03 грудня 2018 року строк тримання ОСОБА_5 під вартою було продовжено до 17:00 год. 08 січня 2019 року.
Прокурор зазначає, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній вчинив особливо тяжкий злочин та може бути позбавлений волі на строк до 15 років, незаконно впливати на свідків, таких як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є його сусідами, та яким стали відомі обставини події від померлого ОСОБА_6 , котрому вони надавали першу допомогу, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , яка є його дружиною та з якою вони проживають, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, з урахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, прокурор вважає, що є всі підстави стверджувати, що вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просить його задовольнити, оскільки вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив відносно обрання щодо нього запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 визнає свою вину у вчиненому, щиро кається та розуміє всі наслідки вчиненого ним та не заперечив проти задоволення клопотання.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України і подане прокурором клопотання відповідає вимогам статей 183, 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до приписів частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчий суддя, враховує вимоги статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (пункт 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).
Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та враховуючи те, що існують реальні ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки більш м`який запобіжний захід, не зможе в повній мірі виправдати мету застосування запобіжного заходу.
Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.
Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Однак, враховуючи зміст частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що є всі підстави не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки останній вчинив злочин, який спричинив смерть людини.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 17 год. 00 хв. 08 березня 2019 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1