Справа № 305/1897/18
Номер провадження 1-кп/305/412/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 з участю: секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 23.08.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, судимого вирок Рахівського районного суду від 15.05.2018 року 120 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вроком Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.05.2018 року був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт. В ході здійснення виконання вироку ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, на письмові виклики від 28.06.2018 року та 14.08.2018 року до цинтру пробації не з"явився, на облік не став.
Таким чином ОСОБА_4 , умисно, з метою ухолення від призначеного покарання згідно вироку суду від 15.05.2018 року, для постановки на облік та отримання направлення для відбування громадських робіт до Рахівського РВ філії ДУ центру пробації в Закарпатській області Міністерства юстиції України не з"яивився, та без поважних на те причин до виконання громадських робіт не приступив, таким чином своїми умисними діями ухилився відвідбування призначеного покарання.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, вказані в обвинувальному акті, крім того повідомив, що громадські роботи вже відбув, надав суду відповідні підтвердження. Просить суворо не карати, врахувати те, що що має на утриманні неповнолітніх дітей, яким сплачує аліменти.

На підставі ч.2 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії його вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід, в межах кримінального провадження, не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів та характеризуючих особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, розлучений..

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п.1 п.2 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського алеляційного суду через Рахівський районний суд, протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

з оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду : ОСОБА_1