Справа № 133/1760/16-к
Провадження № 1-кп/127/760/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
колегія в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження, внесене 10 червня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000477 та 23 листопада 2016 року за №0001028 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 10 червня 2016 року, близько 09.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне відкрите викрадення майна та грошей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здійснення нападу на останню, діючи умисно, протиправно проник до будинку ОСОБА_10 , яка знаходилась в коридорі будинку, та відразу ж наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_10 , при цьому збив потерпілу з ніг. Після цього ОСОБА_8 почав наносити чисельні безпорадні удари кулаками рук по голові лежачої на підлозі ОСОБА_10 та при цьому вимагав потерпілу вказати, де знаходяться гроші. Застосувавши насильство, завдавши ОСОБА_10 тілесні ушкодження, при цьому потерпілій ОСОБА_10 було завдано тілесне ушкодження, яке полягало у тому числі у здавлені шиї, від чого ОСОБА_10 почала втрачати свідомість, ОСОБА_8 підвів її до кімнати в якій потерпіла вказала на місце схову грошей в шафі. Заволодівши грошовими коштами в сумі 500 гривень, ОСОБА_8 залишив будинок потерпілої та місце пригоди.
Умисними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді повного травматичного вивиху 7-го зуба справа на верхній щелепі, синців в ділянці обличчя та передньої поверхні шиї, синця в ділянці правого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 134 від 15.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , 11.11.2016, близько 01:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_8 пересвідчившись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, здійснюючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно та таємно, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння ОСОБА_11 , де підійшов до вхідних дверей гаражного приміщення та шляхом ривків, відчинив та проник в середину. Перебуваючи в приміщенні, ОСОБА_8 таємно викрав два мотки латунної сітки, вагою по 10 кг. кожна, вартістю відповідно довідки вартості 60,00 грн., за 1 кг., на суму 1200,00 гривень, поршневою від мотоцикла «Днепр-11», вартість якої відповідно довідки вартості становить 350,00 гривень, шатунами від мотоцикла Днепр-11», вартість яких відповідно довідки вартості становить 249,00 гривень, коробкою швидкостей від мотоцикла «Днепр-11», вартість якої відповідно довідки вартості становить 638,00 гривень та бухту нержавіючої проволоки вагою 30 кг., вартість якої відповідно довідки вартості становить 110,00 грн., за 1 кг. на суму 3300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши власнику ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 5737,00 грн.
Окрім цього, ОСОБА_8 , 23.11.2016, близько 14:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_8 , пересвідчившись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, здійснюючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно, таємно, переліз через паркан та виліз на дах гаражного приміщення ОСОБА_11 , де відсунув два фрагменти шиферу та проник в середину. Перебуваючи в приміщенні. ОСОБА_8 таємно викрав один моток латунної сітки, вагою 8 кг. вартістю відповідно довідки вартості 60,00 грн. за 1 кг. на суму 480,00 гривень, двома автомобільними радіаторами від автомобіля «Волга 2140», вартістю відповідно довідки вартості 1500,00 грн. один на суму 3000,00 грн., трьома металевими кутниками, довжиною 2, 1,5 та 1 м., вартістю відповідно довідки вартості 10,00 грн. за 1 м. на суму 45,00 грн., завдавши власнику ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 3525,00 грн. Викрадені речі в подальшому ОСОБА_8 планував перенести до себе до дому, однак був затриманий ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Таким чином ОСОБА_8 , виконав діяння з прямим умислом на вчинення злочину, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з його викриттям та затриманням.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинах при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив, що 10 червня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він постукавши у вхідні двері будинку, які відчинила ОСОБА_10 , після чого проник до її помешкання та наніс останній кулаком руки удар в ділянку голови, збивши її з ніг. Після чого, наніс останній ще декілька ударів, здавивши шию потерпілої, підвів останню до кімнати, де ОСОБА_10 вказала йому на місцезнаходження коштів у шафі. Заволодівши грошовими коштами в сумі, близько 570 грн., він залишив будинок потерпілої, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 11 листопада 2016 року, він перелізши через паркан, відчинивши вхідні двері гаражного приміщення, що належить ОСОБА_11 , проник в середину гаража, звідки викрав мотки сітки, поршневу та інші речі, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 23 листопада 2016 року, він вилізши на дах гаражного приміщення, що належить ОСОБА_11 , відсунувши шифер проник до вказаного приміщення, звідки викрав моток сітки, радіатори та кутники, проте розпорядитись вказаним майном не встиг, оскільки був затриманий. Обвинувачений додатково зазначив, що завдана потерпілим шкода на даний час відшкодована частково. Про вчинене жалкує.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились проте, надіслали суду заяви в яких просили суд провести судовий розгляд кримінального провадження за їх відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно; та за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_8 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки-харктеристики Глуховецької селищної ради, вих. 294 від 07.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання зарекомендував себе з негативної сторони. Веде антигромадський спосіб життя. Схильний до вживання алкогольних напоїв та скоєння крадіжок. Депутатом будь-якого рівня не являється.
Згідно довідок Козятинської ЦРЛ на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
З вимоги про судимість від 08.12.2016 року, яка міститься в матеріалах кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Згідно ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2016 року ОСОБА_8 звільнений від призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2015 року покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, по місцю реєстрації та проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вчинив сукупність умисних корисливих злочинів, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вину у вчиненні злочину визнав в чому щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України з конфіскацією майна, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання встановлено у ч. 5 ст. 72 КК України.
Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), позиція Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину згідно із ч. 3 ст. 4 КК України визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатує, що вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
На час вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України (10.06.2016 року) та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України (11.11.2016 та 23.11.2016 року відповідно), діяла ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 12.06.2016 року до 14.06.2016 року, а також з 13.10.2017 року по день набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185, 187 КК України, ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.06.2016 року до 14.06.2016 року, а також з 13.10.2017 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-речі належні ОСОБА_10 , з плямами бурого кольору, гаманці білого та чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , залишити у власності останньої;
-речі належні ОСОБА_8 з плямами бурого кольору, які передано до кімнати зберігання Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_8 .
-два автомобільні радіатори, латунну сітку та три кутники довжиною 2, 1,5 та 1 м., які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: