Дата документу 19.02.2019
Справа № 334/1893/17
Провадження № 1-кп/334/60/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, повна загальна середня освіта, працюючого неофіційно, не одруженого, маючого який має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.03.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 190 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, з іспитовим строком 1 рік;

10.11.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, іспитовий строк 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.03.2017 о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу знаходячись у торговій залі магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Професора Толока, 22, таємно намагався викрасти майно, яке належить ВАТ «АТБ-Маркет», а саме, шоколад «Міленіум» вагою 100 грам, у кількості 9 штук, загальна вартість яких складає 198,00 грн. без НДС. Проте, не вчинивши всіх дій, які ОСОБА_4 вважав необхідними для вчинення кримінального правопорушення, не довів свій злочинний умисел до кінця по незалежним від його волі обставинам, оскільки його було викрито працівниками магазину ВАТ «АТБ-Маркет».

Крім того, 29.04.2019 о 13 годині 36 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину «Сільпо», який розташований за адресою м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8б, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме, каву «Якобс Монарх Еспресо» вагою 500 грамів, у кількості 1 штука вартістю 77,16 гривень, та каву «Якобс Монарх» вагою 450 грамів, у кількості 1 штука вартістю 107,50 гривень, загальною вартістю 184,66 грн. Заволодівши вказаною продукцією, ОСОБА_4 пройшов касову зону та покинув приміщення супермаркету. В результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 184,66 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно через скрутне матеріальне становище за вказаних у обвинувальному акті обставин вчинив крадіжку двох упаковок кави і намагався викрасти 9 плиток шоколаду «Міленіум» з магазину АТБ-Маркет, однак його дії були викриті охороною магазинну. Щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати, врахувати, що він наразі став на шлях виправлення, неофіційно працевлаштований, має законне джерело доходу.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень повністю доведена.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, а саме, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених ним суспільно небезпечних діянь, ставлення обвинуваченого до скоєного визнання вини, щире каяття.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням всіх наведених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, призначивши остаточне покарання на підставі ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2018, яким ОСОБА_4 засуджений до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

З урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного злочину і пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, на думку суду відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2018, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази: шоколад «Міленіум» у кількості 9 штук вагою 100 грамів, переданий на відповідальне зберігання керуючому магазину ТОВ «АТБ-Маркет Продукти-134», залишити за належністю; ДВД-диск з записом з камери відео спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1