У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0010708, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красилів Красилівського району Хмельницької області, громадянки України, яка має середню освіту, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий Солом`янського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням за погодженням із прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 днів.
Як вбачається із матеріалів клопотання, в провадженні Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0010708, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 20.09.2017 року приблизно о 08:10 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно спричинила тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , 1975 року народження, а саме: колото-різане поранення грудної клітини зліва, що проникає в плевральну порожнину, поранення лівої легені, пневмоторакс, колото-різані рани грудної клітини, множинні забійні, колото-різані рани голови, кінцівок, чим самим здійснила закінчений замах на вбивство, проте з причин, які не залежали від її волі злочин не було доведено до кінця.

20.09.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Також, в обґрунтування клопотання слідчий вказував, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 22.09.2017 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту.

19.10.2017 року постановою слідчого Солом`янського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 оголошено в розшук підозрювану ОСОБА_5 , а досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010708 від 20.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України зупинено.

12.12.2018 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_5 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 191 КПК України (фактичний час затримання 07.00 12.12.2018 року).

13.12.2018 року кваліфікацію кримінального правопорушення було змінено з ч.1 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

13 грудня 2018 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про те, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Разом з тим, своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яка вчинила особливо тяжкий злочин, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Крім того, слідчий вказував на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , покладається за необхідність спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, є усі підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, оскільки призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, знищувати речові докази, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, та просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вказавши, що є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, та те, що підозрювана лише перебуваючи під вартою зможе забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010708, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

20.09.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 22.09.2017 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії ухвали до 17.11.2017 року включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.10.2017 року постановою слідчого Солом`янського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 оголошено в розшук підозрювану ОСОБА_5 , а досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010708 від 20.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України зупинено.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2018 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 12.12.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0010708 від 20.09.2017 року за ч.1 ст. 121 КК України відновлено, розшук підозрюваної ОСОБА_5 припинено.

12.12.2018 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_5 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 191 КПК України (фактичний час затримання 07.00 12.12.2018 року).

13.12.2018 року кваліфікацію кримінального правопорушення було змінено з ч.1 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

13 грудня 2018 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про те, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

13 грудня 2018 року підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, рапортом інспектора роти №6 батальйону №4 полку №1 ОСОБА_9 про виявлення вище вказаного кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 20.09.2017, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого було виявлено та вилучено речові докази, на яких містяться сліди речовини бурого кольору; протоколами допиту свідків; протоколами проведення слідчого експерименту, протоколами допиту потерпілої, довідкою з КМКЛ №17; Висновком експерта №1551/Е від 22.11.2017 року, тощо.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до неї запобіжного заходу.
Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останньою показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчинених підозрюваною кримінальних правопорушень, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :
клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів (без визначення розміру застави) та утримувати її у ДУ «Київський слідчий ізолятор» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 13).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто, з 07-00 год. 12.12.2018.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 07-00 год. 10.02.2019.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської місцевої прокуратури № 9 у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваною - в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1