УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 170/236/17

провадження № 51-9336ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року,
встановив:
За вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за: ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років; за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. На підставі ч. 5 ст.72 ККзараховано ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 03 серпня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Не погоджуючись з постановленим щодо ОСОБА_5 судовим рішенням, адвокат ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 13 листопада 2018 року залишив касаційну скаргу адвоката без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПКі надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також роз`яснив ОСОБА_4 , що в разі, якщо вона не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду адвокат ОСОБА_4 повторно звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 13 листопада 2018 року встановив, що скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану адвокатом касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вказані в ухвалі касаційного суду від 13 листопада 2018 року недоліки не усунула, вимог ст. 427 КПК знову не дотрималася.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, у повторно поданій касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін, так і не конкретизувала в чому саме, на її думку, полягали істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судового рішення. Крім того, адвокат так і не зазначила порушень, допущених апеляційною інстанцією, які слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКі з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить обґрунтування щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки адвокат ОСОБА_4 не усунула недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 03 серпня 2018 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3