Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/131/19
Провадження № 1-кс/280/217/19
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2019 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в кримінальному провадженні № 0000019 клопотання старшого слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирської області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

В С Т А Н О В И В:
07.02.2019 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, маючи не зняті та не погашені судимості в установленому порядку, в черговий раз виявив умисел на вчинення нового злочину.
14.01.2019 року, близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований по вулиці Великій Житомирській,1/2 в. м. Радомишль Житомирської області, біля камер схову під столом побачив сумку з продуктами харчування, яка належить ОСОБА_6 і вирішив її викрасти.
Одразу після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для цього обставину, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, підійшов до камер схову та з- під столу таємно, повторно викрав: спортивну сумку «Adidas», вартістю 280 грн.; корінь селери, вагою 1,016 кг., вартістю 34 грн.83 коп. за кілограм, на загальну суму 35 грн.39 коп.; зефір рожевий, вагою 0,466 кг., вартістю 89 грн.90 коп. за кілограм, на загальну суму 41 грн.89 коп.; зефір в шоколаді глазурований, вагою 0,146 кг., вартістю 129 грн.90 коп. за кілограм, на загальну суму 18 грн.97 коп.; пакет целофановий, вартістю 1 грн.50 коп; таблетки «Конкор», вартістю 122 грн.30 коп; сир адигейський, вагою 0,300 кг., вартістю 188 грн.60 коп. за кілограм, на загальну суму 56 грн.58 коп.; яйця курячі 20 штук, вартістю 2 грн.14 коп. за яйце, на загальну суму 42 грн.80 коп.; лаваш, вартістю 12 гривень; пачка чаю «мервін», вагою 100 грам, вартістю 75 гривень; хінкалі, вагою1 кілограм, вартістю 108 гривень; фініки, вагою 0,5 кілограм, вартістю 108 гривень; туристичний ніж в наборі, вартістю 350 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1169 грн.43 коп.
За даним фактом 15.01.2019 року розпочато розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019.
19 січня 2019 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, зокрема показами потерпілого та свідків.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності на шлях виправлення не став і продовжив злочинну діяльність, знову вчинивши умисний злочин майнового характеру, середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років.
Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , служить запобіганню спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків цього кримінального провадження; вчинити інші кримінальні правопорушення. Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду,є те, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, матиме реальну можливість змінити місце свого проживання, може впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі, та просили його задовольнити. Додатково суду пояснили, що ОСОБА_5 знову вчинив кримінальне правопорушення та 07.02.2019 р. йому повідомлено про підозру ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, кримінальні провадження об`єднані в одне.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення не заперечив, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки на його утриманні є мати , інвалід 1 групи.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Суд, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що виключних обставин для обрання запобіжного заходу у виді саме тримання ОСОБА_5 під вартою немає. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання останнього під вартою. Як випливає із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відноситься до середньої тяжкості, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років . Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_5 , раніше судимий, однак характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює. Суд також враховує репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , який як вбачається з відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України в розшуку не перебував, а отже раніше від слідства та суду не ухилявся.
З врахуванням вищевикладеного, в т.ч. відомостей про особу підозрюваного, у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам, наведеним слідчим в клопотанні можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме: запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На думку слідчого судді зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без використання електронних засобів контролю.
Встановити строк дії ухвали слідчого судді з 08 лютого 2019 р. до 06 квітня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:
-не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1