Справа № 570/5293/17
номер провадження 1-кп/570/95/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001613 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпанів Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, непрацюючого, який є неодруженим, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , який раніше судимий:
- 30 червня 2014 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік шість місяців;
- 12 липня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік;
- 10 жовтня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шпанів Рівненського району Рівненської області громадянина України, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, який є не одруженим, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , який раніше судимий:
- 10 жовтня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рівне, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, який є не одруженим, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , який є не судимим відповідно до ст. 89 КК України ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 21 жовтня 2017 року близько 21 години 00 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, згідно попередньої домовленості підійшли до новобудови ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи спільний злочинний умисел на викрадення чужого майна ОСОБА_6 залишився неподалік новобудови на вулиці спостерігати за появою сторонніх осіб з метою недопущення викриття спільних злочинних дій, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 підійшли до будівельного вагончика на території новобудови, де за допомогою лома зірвали навісні замки на дверях. У подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проникли до зазначеного сховища звідки спільно таємно викрали зварювальний апарат «Дніпро-М» ММА-250 вартістю 3530 грн. 52 коп., шуруповерт «Bosch» GSR-1440 LI вартістю 799 грн. 10 коп., кутошліфувальну машинку «Phiolent» МШУ 1-23-230 вартістю 1971 грн. 02 коп., набір торцевих головок та ключів «CRAMP» вартістю 1171 грн. 80 коп., перфоратор «Bosch» GBH 2-24DRE вартістю 3521 грн., три котушки електрокабелю довжиною 100 м. маркування 2,5х3 вартістю 6000 грн. та 2 котушки електрокабелю довжиною 100 м. маркування 1,5х3 вартістю 3600 грн., завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 20593 гривень 44 копійки.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що вранці 23 жовтня 2017 року він виявив крадіжку електроінструментів із вагончика, який знаходиться на території його домогосподарства, де велись будівельні роботи, зокрема зникли зварювальний апарат «Дніпро-М» ММА-250, шуруповерт «Bosch» GSR-1440 LI, набір торцевих головок та ключів «CRAMP», котушки електрокабелю. Крім того, потерпілий повідомив суд, що обвинуваченими частково було відшкодовано завдані збитки у грошовій формі під час досудового розслідування.
Допитані у судовому засіданні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (кожен окремо) вину у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб, вчиненої з проникненням у сховище будівельний вагончик ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 не визнали. На різних стадіях судового слідства по-різному пояснювали наявність в них вказаного електроінструменту. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вказує на те, що викрадені речі були придбанні ним у невідомої особи в нічний час у жовтні 2017 року на одній з вулиць с. Шпанів Рівненського району Рівненської області за 3500 гривень, які в подальшому він переніс до підсобного приміщення, розташованого біля будинку, де фактично проживає. Після чого зустрівся із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та запропонував їм збути вказані інструменти. Відповідно, в той самий вечір було продано зварювальний апарат сусіду ОСОБА_5 - ОСОБА_10 та в подальшому інші інструменти знайомому ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ).
Обвинувачений ОСОБА_5 , надаючи суду показання повідомив, що перебуваючи в одному із закладів с. Шпанів Рівненського району із ОСОБА_6 до них приєднався ОСОБА_4 і запропонував продати інструменти, на що він погодився, та запропонував продати зварювальний апарат ОСОБА_10 , що в подальшому і було зроблено в той вечір. Інший інструмент було продано ОСОБА_13 за 2700 гривень.
При здійсненні допиту ОСОБА_6 , під час якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були видалені із залу суду за порушення порядку в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що перебуваючи в одному із закладів с. Шпанів Рівненського району із ОСОБА_5 до них, близько 23 години, приєднався ОСОБА_4 і запропонував продати інструменти. Після чого вони втрьох підійшли до підсобного приміщення біля будинку, де проживає ОСОБА_4 , і його попросили принести мішок, який знаходився на дорозі між підсобним приміщенням ОСОБА_4 та господарством потерпілого ОСОБА_9 . Даний мішок був тяжкий та круглий. ОСОБА_6 заніс вказаний мішок до підсобного приміщення ОСОБА_4 після чого, вони пішли до ОСОБА_10 та продали останньому зварювальний апарат, за що ОСОБА_5 дав ОСОБА_6 500 гривень. Також, ОСОБА_6 обмовився, що в ту ніч вони були біля господарства потерпілого.
Під час виступу з останнім словом жоден з обвинувачених не спростував фактичних обставин по справі, викладених в обвинувальному акті, не висловився на підтвердження позиції захисників про їх невинуватість та недоведеність фактичних обставин по справі, а навпаки, висловлювали свій жаль та розкаяння з приводу вчиненого (кожен окремо), зауважували, що перебування в слідчому ізоляторі позитивно вплинуло на їх поведінку та переконливо просили суд суворо не карати за вчинене ними діяння.
Допитані в судовому засіданні свідки вказують на те, що електрозварювальний апарат купили в день крадіжки у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Інший електроінструмент за показаннями свідка вони продавали на наступний день. Так свідок ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні повідомив, що в жовтні 2017 року в нічний час до нього прийшов ОСОБА_5 та запропонував придбати в нього зварювальний апарат «Дніпро-М», на що свідок погодився та придбав вказаний зварювальний апарат, який знаходився в коробці та із документацією. Водночас, через декілька днів до нього звернулися працівники поліції і свідок добровільно видав куплений у ОСОБА_5 зварювальний апарат, тоді і побачив, що в документах, що містились в коробці, зазначено ім`я потерпілого.
Свідок ОСОБА_12 під час допиту повідомив, що в жовтні 2017 року з ним зв`язався ОСОБА_4 та запропонував придбати у нього електроінструменти, на що свідок погодився. Під час зустрічі із ОСОБА_4 та іншою особою, ОСОБА_12 оглянув запропоновані інструменти, зокрема набір ключів у кейсі, шуруповерт та інше (повний перелік не пам`ятає) та придбав його у обвинувачених. На запитання свідка, звідки дані інструменти, обвинуваченні зазначили, що з ними розрахувались вказаними інструментами на будівництві за їхню виконану роботу (на що останні неодноразово наголошували під час судових засідань).
В подальшому, свідком в добровільному порядку було видано працівникам поліції набір ключів у кейсі та шуруповерт марки «Bosch».
Свідок ОСОБА_13 під час проведення впізнання особи за фотознімками (а.с. 34-36) вказав на ОСОБА_5 як на другу особу, яка була з ОСОБА_4 .
Видані свідками речі були впізнані потерпілим під час огляду предметів (а.с. 27-30). Відповідно їх вартість та вартість іншого викраденого майна встановлена висновком експерта від 09.11.2017 №3.2-1086/17 (а.с. 42-51).
Крім того, під час судового засідання було досліджено викрадені речі, які є предметом злочину і які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого та лом (а.с. 55-57), виданий обвинуваченим ОСОБА_5 , за допомогою якого обвинуваченими було зірвано замки у вагончику, звідки було викрадено інструменти.
Захисники обвинувачених просили в судовому засіданні визнати недопустимим доказом слідчий експеремент, вказали, що не була дотримана процесуальна процедура проведення слідчого експерименту. Зазначили, що слідчий експеримент не проводився із кожним обвинуваченим окремо, натомість їх привези всіх разом відразу до будинку потерпілого, хоча насправді вони йшли зовсім з іншої вулиці.
В ході дослідження слідчого експерименту (66-71) та допиту понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було встановлено невідповідність зазначеного у описовій частині даних слідчих експериментів із підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зокрема час проведення та місце початку слідчого експерименту. Зокрема, слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_4 (а.с. 80-85) було розпочато о 09 годині 10 хвилин на зупинці с. Шпанів, вул. Центральна. Однак поняті, які в подальшому були допитані як свідки вказали, що вони весь час працювали на будівництві у потерпілого, тобто не були присутні на початку слідчого експерименту.
Водночас, поняті ОСОБА_14 та ОСОБА_15 під час допиту в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 перебували на території господарства потерпілого ОСОБА_9 із трьома працівниками поліції, де показували і розказували про обставини вчиненої ними крадіжки. Також зазначили, що відбувалось фотографування під час даної дії. Вказані фотографії можна побачити в додатках до слідчих експериментів із підозрюваними (а.с. 67-71, 80-85, 93-98). Поняті зазначили, що вони відлучалися під час здійснення слідчого експерименту і не чули всіх пояснень, які надавали обвинувачені.
Також, обвинувачені вказують, що дані слідчі експерименти проводились під тиском працівників поліції. Однак з фототаблиці до слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 , (а.с. 70-71) вбачається, що останній посміхається та демонструє, як проникав на територію та у вагончик, звідки було викрадено майно.
Оскільки в останньому слові обвинувачені (кожен окремо) не просили суд визнавати докази недопустимими, а навпаки, проявляли розкаяння, суд, виходячи з принципу диспозитивності, не вважає за можливе розглядати думку захисників про недопустимість доказів, так як, викладена захисниками позиція не узгоджується з позицією обвинувачених, висловленою у останньому слові.
Суд також зазначає, що обвинувачені не визнаючи своєї вини у вчиненні інкримінованого їм злочину, не заперечують наявність факту часткового відшкодування ними збитків потерпілому, які останні нібито не заподіювали, також не заперечують факт продажу дослідженого в судовому засіданні майна (яке належить потерпілому). Дана обставина обвинуваченими зазначена після допиту всіх свідків та дослідження всіх доказів. Тому суд вважає, що показання, які мають ряд розбіжностей у поясненнях кожного із обвинувачених були надані ними з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які полягали в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище, за ч.3 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених (кожного окремо), потерпілого, врахувавши показання свідків, дослідивши докази, та матеріали кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених (кожного окремо), прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь участі у вчиненні злочину кожного з обвинувачених, часткове відшкодування обвинуваченими завданої шкоди потерпілому, особу кожного обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено, а судом не встановлено.
Зважаючи на те, що обвинувачені до кримінальної відповідальності притягуються не вперше, суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення покарання кожному з них у виді позбавлення волі. З урахуванням факту часткового відшкодування заподіяної крадіжкою шкоди та, беручи до уваги каяття обвинувачених у останньому слові, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченим за нижньою межею санкції. При призначенні покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків суд виходить з того, що злочин ним вчинений під час іспитового строку, встановленого судом відповідно до ст. 75 КК України. Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України суд призначає покарання у такому випадку засудженому ОСОБА_4 за правилами, передбаченими статтею 71 КК України. Враховуючи те, що ОСОБА_6 не має незнятих та непогашених судимостей, суд погоджується з пропозицією прокурора та приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року, у виді позбавлення волі строком на 3 роки один місяць.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання їм запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні з 17 квітня 2018 року.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обовязки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 27 квітня 2018 року по 19 листопада 2018 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити попередній у вигляді домашнього арешту.

Речові докази по справі металевий лом знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, їх захисникам, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1