Справа №635/967/19
Провадження № 1-в/635/168/2019
УХВАЛА

28 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.05.1999 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.101, ч.2 ст.141, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 30.08.2001 на підставі Закону України «Про амністію» постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.08.2001,

- 16.01.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік,

- 15.10.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.186, ч.2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.04.2006 на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 06.03.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 3 дні,

- 25.10.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 29.03.2010 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.03.2010 умовно-достроково на строк 4 місці 18 днів,

- 12.10.2010 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 07.03.2015 за відбуттям строку покарання,

засудженого 21 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився. До канцелярії суду від останнього надійшла заява, в якій прокурор вказав, що заперечує проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 та просить відмовити в її задоволенні, адже засуджений був неодноразово засуджений за корисливі злочини та в тому числі за тяжкі, звільнявся з місць позбавлення волі та знову притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, за вироком суду на засудженого покладений обов`язок сплатити судові витрати у сумі 491,04 гривень та відшкодувати цивільний позов на суму 25 000 гривень, які станом на 2019 рік не були сплачені засудженим. А отже, беручи до уваги все викладене, прокурор вказує, що застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним. В даній заяві прокурор також виклав прохання розглядати справу у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 21 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вирок суду набрав законну силу 05 липня 2016 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10 травня 2016 року внесено виправлення до вироку Київського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2016 року, вказавши другий абзац резолютивної частини в наступній редакції: «Зарахувати ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 13 січня 2016 року у строк відбуття покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі та строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 січня 2016 року».

Згідно ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 серпня 2016 року, з урахуванням виправлень внесених ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 13.01.2016 по 05.07.2016 включно за вироком Київського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2016 року зараховано за правилами, передбаченими ст.72 КК України, в строк відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.01.2016. За час тримання в Харківській установі виконання покарань (№27) характеризувався негативно, мав стягнення за неввічливе ставлення до представників адміністрації, заохочень не мав, до праці не залучався. З 06.09.2016 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Внаслідок проведення виховної роботи змінив свою поведінку на кращу, стягнення погашені у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений чотири рази. До промислової зони установи не працевлаштований, виконує роботи з благоустрою установи, до праці ставиться з розумною ініціативою. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. Приділяє увагу до необхідності дбайливого ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю Відповідно до статей 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, шляхом листування, побачень та телефонних розмов, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. Питання щодо можливого застосування ст.ст.100, 100 КВК України було розглянуто 07.12.2016, комісією установи було відмовлено у застосуванні даних статей, як особі яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України було розглянуто 02.08.2017, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної пільги, як особі яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто комісією установи 11.04.2018, та відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі яка не довела свого виправлення. На профілактичних обліках засуджений не перебуває.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» періодично працював в період з вересня 2016 року по травень 2017 року на дільниці по виготовленню ливарних виробів, механічної обробки деталей та виготовлення швацьких виробів, в травні 2017 року обробка ливарних виробів, з лютого 2018 року по грудень 2018 року виготовлення розкладачок, крісел, ободів, нестандартних виробів та сумок господарських.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_4 за період виконання робіт отримував заробітку плату.

У відповідності до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , 1979 р.н., останній за період відбування покарання мав 4 заохочення та 3 стягнення.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_4 судом враховано, що останній був засуджений за злочин проти власності та за вироком Київського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2016 року має стягнення за проведення судової експертизи на користь держави у розмірі 491,04 гривень та цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілому на суму 25000,00 гривень, натомість матеріали особової справи не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого ОСОБА_4 дій, направлених на погашених стягнення на користь держави та потерпілого.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово засуджений за злочини проти власності, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте на шлях виправлення не став та вчинив інші злочини, а в останнє тяжкий злочин, байдуже ставлення до погашення стягнених судових витрат та цивільного позову за вироком суду, беручи до уваги його характеристику в установі виконання покарань, у суду виникають сумніви з приводу його доводів щодо він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1