Справа № 635/7735/18
Провадження № 1-кп/635/358/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4
захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, неодружений, не працевлаштований, має малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що 14 вересня 2018 року приблизно о 15:20 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони міста Харкова в напрямку міста Зміїв біля будинку № 24 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Васищеве, вулиця Орешкова, не обрав безпечні швидкість руху та прийоми керування, в результаті чого втратив контроль за рухом автомобіля, виїхав за межі проїжджої частини де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які перебували на зупинці громадянського транспорту поза межами проїжджої частини. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди: пішоходу ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у виді тупої сукупної травми тіла, яка ускладнилась гострою крововтратою внаслідок розтрощення печінки, яка відповідно до висновку судової медичної експертизи № 10-12/2545-ДМ/18 є причиною смерті останньої на місці дорожньо-транспортної пригоди; пішоходу ОСОБА_11 , заподіяні закритий перелом шийки лівої плечової кістки, закритий перелом лівої великогомілкової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/749-А/18 від 08 жовтня 2018 року є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості; пішоходу ОСОБА_6 , заподіяні травма голови у виді забійної рани правої надбрівної дуги, синця навколо-очневої ділянки справа, контузії правого ока із субкон`юктивальним та глибинним крововиливом правого ока із зниженням гостроти зору до 0,7 та закритий перелом величної кістки справа з порушенням цілісності нижнього краю правої орбіти, струс головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/750-А/18 від 10 жовтня 2018 року є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

Своїми діями обвинувачений грубо порушив вимоги п. 2.9 «а», п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 29 «а» «водієві забороняється Керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку із смертю пішоходу ОСОБА_10 та спричиненням тілесних ушкоджень пішоходам ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин його вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що 14 вересня 2018 року приблизно о 15:20 він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони міста Харкова в напрямку міста Зміїв біля будинку № 24 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Васищеве, вулиця Орешкова, не обрав безпечні швидкість руху та прийоми керування, в результаті чого втратив контроль за рухом автомобіля, виїхав за межі проїжджої частини де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Позовні вимоги за цивільними позовами визнав частково, не погодившись із значним розміром суми відшкодування.

Крім визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені у ході судового розгляду:

допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 14 вересня 2018 року в другій половині дня йому зателефонувала дружина ОСОБА_10 , що вже повертається додому з роботи, але її не було тривалий час. Потім приїхали куми забрали його з дому, дорогою повідомили, що дружина загинула та відвезли на місце події. Там, він побачив розбитий кіоск на зупинці, дружину, яка лежала в глибіні зупинки, розбитий автомобіль «Volkswagen Passat» на протилежній від зупинки стороні. Водій автомобіля «Volkswagen Passat» сидів в автомобілі поліцейських;

допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 14 вересня 2018 року приблизно о 15:00 вона прийшла на автобусну зупинку в селищі Васищеве по вулиці Орешкова Харківського району Харківської області в напрямку міста Харкова і боковим зором побачила як на протилежній стороні дороги (в напрямку міста Змійова) з колони виїжджає машина, потім бачила як цей автомобіль їде на неї і на зупинку, будь яких дій для запобігання наїзду вчинити не встигла, а потім пам`ятає що впала метрів за 40 від зупинки біля автомобіля, що наїхав на неї. Водій сидів поруч і комусь телефонував, вказала, що на зупинці в цей час сиділи дві жінки;

допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 14 вересня 2018 року о 15:20 сиділа на лавиці на автобусній зупинці в селищі Васищеве по вулиці Орешкова Харківського району Харківської області в напрямку міста Харкова, зупинка з двох сторін облаштована кіосками, а між ними встановлені лавки, вона сиділа обличчям в сторону міста Змійова та почула, що кричать люди, обернула голову і побачила, як автомобіль врізався в кіоск зупинки позаду неї, полетів шлакоблок, пил, потім бачила як цей автомобіль різко «газонув» і продовжив рух на неї та жінку, що сиділа поруч. Після удару жінка полетіла вглиб зупинки і загинула на місці. Потерпіла відчула удар в поясницю і її відкинуло в сторону траси, вона впала на землю і коли лежала убрала руку з обличчя та побачила як в повітрі падає жінка, як потім дізналась її прізвище ОСОБА_12 , також бачила як водій виліз з автомобіля і почав дзвонити, потім її обступили люди і огляд був закритий;

за даними протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 14 вересня 2018 року та схеми та фототаблиці до нього, при огляді зупинки громадянського транспорту «РОВ» за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Васищеве, вулиця Орешкова, 24, виявлено труп ОСОБА_10 та автомобіль «Volkswagen Passat» V=1781, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі слідами деформації лівої передньої частини кузову у виді криши, стойки, капоту, переднього крила, переднього бамперу, передньої двері, решітки радіатора, передніх дверей з лівої сторони, передньої фари з правої сторони, розбитого лобового скла, розбитого лівого бокового дзеркала, деформації задньої двері, заднього крила; кришки багажника з лівої сторони, розбитого заднього скла, зруйнованих двох дисків з лівої сторони, розірваних двох коліс з лівої сторони, деформації переднього крила з правої сторони;

відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 1071/18 від 12 жовтня 2018 року, у вказаній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з вказаною ДТП; оцінка дій водія ОСОБА_4 в частині того, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не потребує застосування спеціальних знань і виконання розрахунків, тому може бути дана слідчим (судом) самостійно відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_10 .

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, та відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, неодружений, має малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не засуджений.

Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, при цьому свою провину визнав повністю.

Враховуючи у сукупності обставини справи та особу обвинуваченого, в тому числі визнання ним провини, часткове визнання вимог за цивільними позовами, наявність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання, враховуючи думку потерпілих, які погодились з прокурором щодо застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, що являє собою не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів засудженим, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами і враховуючи, тяжкі наслідки злочину, суд вважає, що без ізоляції обвинуваченого від суспільства не буде досягнута мета покарання і попередження вчинення ним нових злочинів.

Стосовно вимог за цивільними позовами про відшкодування потерпілим спричиненої матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Потерпла ОСОБА_13 просить стягнути з ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 200 000 гривень, моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_4 суму моральної шкоди у розмірі 350 000 гривень.

В рахунок відшкодування спричиненої шкоди потерпілою ОСОБА_13 отримано 8 000,00 гривень, на ім`я потерпілого ОСОБА_7 відправлено грошовий переказ у сумі 10 079,00 грн.

Суд, аналізуючи докази, що надані потерпілою ОСОБА_13 на підтвердження спричинення матеріальної шкоди, приходить до висновку, що цивільний позов у цій частині підлягає задоволенню частково в межах доведеності витраченої суми та стягує 37 863,00 гривень, виходячи з тих обставин, що доведеною є сума 45863,00 гривні, з яких 8000,00 гривень відшкодовані, в задоволенні цивільного позову в іншій частині стягнення з обвинуваченого грошових коштів на відшкодування матеріальної шкоди відмовляє за недоведеністю вимог.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом встановлено, що в результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_13 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, що свого часу спричинило потерпілій фізичний біль та страждання, вплинуло на її фізичний стан здоров`я і у зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень потерпіла проходила тривалий курс лікування із застосуванням імпланту, що порушило звичайний життєвий ритм і як наслідок спричинило моральні страждання, тому суд вважає що потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди, яка з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності на засадах розумності, виваженості та справедливості, складає 100 000 тисяч гривень і позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди також підлягає задоволенню оскільки в результаті дій ОСОБА_4 загинула дружина потерпілого, з якої вони спільно прожили 22 роки і ця втрата є непоправною, що беззаперечно порушило звичайний життєвий ритм і як наслідок спричинило моральні страждання, тому суд вважає що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, яка з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності на засадах розумності, виваженості та справедливості, складає 200 000 тисяч гривень і позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Таким чином суд частково задовольняє вимоги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 про відшкодування спричиненої шкоди, при цьому враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, шкода завдана вчиненням злочину відшкодовується незалежно від матеріального становища особи що завдала шкоди.

Витрати пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судової-автотехнічної експертизи № 1071/18 від 12 жовтня 2018 року у розмірі 1716,00 гривень які підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту затримання 14 вересня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 37 863 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 00 коп., суму моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1