Справа № 129/220/19
Провадження по справі № 1-кп/129/263/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000526 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Костюківка Теплицького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдови, працюючої вихователем в ДНЗ № 4 «Зірочка» м. Гайсин, не судимої,
у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України,
Встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 24.09.2015 р. вона з корисливого мотиву, з метою отримання соціальної допомоги у формі житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, шляхом обману, що виразився в приховуванні під час заповнення Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, інформації про витрати на придбання майна, що перевищує 50000 грн., які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, факту придбання її сином ОСОБА_6 31.07.2015 р. автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» вартістю 67300 грн., що б позбавило ОСОБА_4 права на отримання цієї соціальної допомоги відповідно до п.4 ч.6 постанови КМУ від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового опалення», на підставі вказаної Декларації ОСОБА_4 була призначена Управлінням соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА виплата субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого в період часу з вересня 2015 р. по квітень 2016 р. ОСОБА_4 заволоділа призначеною соціальною допомогою загалом на суму 18248 грн. 60 коп., чим спричинила Управлінню соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА матеріальну шкоду на вказану суму; крім того, ОСОБА_4 24.09.2015 р., перебуваючи в приміщенні Управління соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА в м. Гайсин по вул. 1-го Травня-40, з метою призначення та отримання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, усвідомлюючи, що вона не має права на її отримання, умисно підробила, власноручно заповнивши та підписавши офіційний документ Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 24.09.2015 р., не вказавши в ній відомості про витрати на придбання майна, що перевищує 50000 грн., які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, зокрема, факту придбання її сином ОСОБА_6 31.07.2015 р. автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» вартістю 67300 грн. і, таким чином, внесла в офіційний документ завідомо неправдиві відомості та цього ж дня умисно, маючи злочинний умисел на його використання, надала працівнику Управління соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 24.09.2015 р., чим використала вказаний завідомо підроблений офіційний документ.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються:

- за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- за ч.1 ст.358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

У підготовчому судовому засіданні суду прокурор заявив підтримане обвинуваченою та її захисником клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000526,укладеної 26.12.2018 р. між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за якою обвинувачена повністю визнала вину, повністю відшкодувала завдані нею збитки. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченій покарання: за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 680 грн.; за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 грн.; відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила, що укладала угоду добровільно, її умови відповідають дійсності, їй відомі наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ст.ст.394, 424, 472, 474 КПК України, та наслідки її невиконання відповідно до ст.476 КПК України.

З`ясувавши позицію прокурора, обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000526, враховуючи вимоги закону, суд визнає, що необхідно затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2018 р. між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з вимогами ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України, згідно зі ст.12 КК України скоєне є злочинами невеликої тяжкості; обвинувачена цілком розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання умов, передбачені ст.476 КПК України; сторони узгодили вид покарання, укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та положенням КК України.

За таких обставин суд визнає, що необхідно затвердити укладену між прокурором та обвинуваченою угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання: за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 680 грн.; за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 грн.; відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.368-371, 373-374, 376, 468, 472, 473-475 КПК України, суд,

Присудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26 грудня 2018 р. між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000526.
ОСОБА_4 визнати винуватою за ч.1 ст.190, ч.1, ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 680 грн.;
- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 1360 грн.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя: