1Справа № 335/712/17 1-кп/335/62/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування за ухвалою слідчого судді від 23 листопада 2016 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено до 21 вересня 2018 р. включно.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, спливає, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Процесуальний прокурор у судовому засіданні просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, крім того, продовжує існувати ризик впливу на потерпілого, який неодноразово повідомляв про надходження погроз від обвинуваченого.
Потерпілий та його представник у судовому засіданні підтримали думку процесуального прокурора та наполягали на продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою, захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подано заперечення щодо продовження строку тримання під вартою, в якому посилався на те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Потерпілим не надано доказів фактів впливу на нього. Ризик у вигляді перешкоди іншим чином кримінальному провадження не є обґрунтованим та порушує принцип правової визначеності. Крім того, судом не проаналізовані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тривалість строку перебування під вартою, позитивної характеристики обвинуваченого, наявність освіти, відсутність судимостей тощо. Просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з частиною 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.
Так, при вирішенні даних питань суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, яке скоєне проти життя та здоров`я особи, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, ступінь відповідальності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 є особою працездатного віку, захворювань, які б впливали на можливість продовження тримання його під вартою не має, за сімейним станом не одружений, на утриманні дітей або непрацездатних осіб не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікаря-нарколога або психіатра не перебуває. В судовому засіданні було встановлено, що офіційно ОСОБА_6 безпосередньо до затримання не був працевлаштований, займався наданням послуг таксі, під час чого йому і інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння.
У судовому засіданні прокурором доведені обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , він зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, який підтвердив факт тиску та погроз з боку обвинуваченого та інших осіб, які діють в його інтересах, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшилась. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
З урахуванням показань потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні продовжує існувати ризик впливу на нього, оскільки потерпілий стверджував про погрози з боку осіб, які діють в інтересах обвинуваченого.
Розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, неможливо, оскільки судове слідство триває, та у даному кримінальному провадженні розглядається питання щодо порядку та обсягу дослідження доказів після заміни головуючого судді.
З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку, що зміна запобіжного заходу ОСОБА_6 на більш м`який, зокрема, домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не було встановлено.
Судом враховується також думка потерпілого, який наполягав на продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому.
На даний час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання.
Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого та вважає за неможливе застосування більш м`якогозапобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий відсутні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України залишити без змін та продовжити строком на 60 (шістдесят) діб з 12 вересня 2018 року до 11 листопада 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 вересня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошено 17 вересня 2018 р. о 16:30 год.

Суддя ОСОБА_1