Дата документу 21.01.2019 Справа № 554/332/19
Провадження № 1-кс/554/1148/2019
УХВАЛА
Іменем України
21 січня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування у м. Полтаві , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 09.01.2019 року, -
в с т а н о в и в:

16 січня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві в якій, просив зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що містяться в його заяві про злочин від 09.01.2019 року.
В обґрунтування скарги посилався на те, що 09.01.2019 року ним була подана заява про злочин, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України, а саме - умисне невиконання судового рішення, вчинений начальником Соборною відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві. Посилаючись на ст.ст. 60, 214 КПК України він просив невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту отримання цієї заяви внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину що містяться в цій заяві, а саме, що начальник Соборного відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, будучи заздалегідь повідомленим про винесення Ухвали Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018 року у справі №201/13396/18, провадження №1-кс/201/7708/2018, якою зобов`язано уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_5 про залучення до кримінального провадження №0002884 від 17.11.2018 як потерпілого, діючи умисно 31.12.2018 не виконав вимоги ухвали, що набрала законної сили, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 382 К.К. України, а саме - умисне невиконання судового рішення. До заяви були додані копії відповідних доказів, що підтверджують викладені в ній обставини. Оскільки до часу відповіді від слідчого не отримав, тому вважає, що відомості за його заявою не внесено.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився.

Представник скаржника ОСОБА_4 в режимі відеоконференції скаргу підтримала, просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки підстави для внесення до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.01.2019 року відсутні.

Заслухавши представника скаржника, прокурора, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 09.01.2019 року ОСОБА_5 надіслав до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава заяву про злочин вчинений, на його думку, начальником Соборною відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області. В заяві вказував, що 12.12.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська була частково задоволена скарга ОСОБА_5 , встановлено факт бездіяльності Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та зобов`язано уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути його клопотання про залучення допровадження як потерпілого.Ухвалу суду 27.12.2018 року скаржник направив начальнику Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. 28.12.2018 року ухвала суду була отримана. Однак у триденний строк клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілим розглянуто не було тобто ухвала слідчого судді виконана не була.
Як вбачається із матеріалів справи, листом заступника директора начальника слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 за вих. №630/02-2 від 17.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою не вбачається, оскільки згідно з вимогами частин 4 і 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.Положення ст. 214 КПК України перебувають у логічному взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення відомостей про нього до ЄРДР.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії особи підлягають кваліфікації за ч.2 ст.382 КК України.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину начальником Соборною відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, доводи заяви ОСОБА_5 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями начальника Соборною відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 09.01.2019 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_5 від 09.01.2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 09.01.2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 23.01.2019 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_1