Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
520/7315/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; арешт майна.
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 25.04.2019.
Дата набрання законної сили: 24.10.2019
Результат оскарження 19.12.2019 Верховний Суд: відмовлено у відкритті касаційного провадження
Номер судового провадження: 1-кс/520/4349/19
Справа № 520/7315/19
Провадження № 1-кс/520/4349/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року слідчийсуддяКиївського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши увідкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000716, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000716 від 05.10.2018 за фактом організації невстановленими особами незаконного переправлення іноземних громадян через державний кордон України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи на території м. Одеси та Одеської області організовують та здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон на територію України іноземних громадян, а також вчиняють дії що сприяють незаконному отриманню іноземцями посвідок на тимчасове та постійне місце проживання на території України, набуття громадянства України та інше.

Так в ході досудового розслідування встановлено, що до організації схеми незаконної легалізації іноземців на території України у вказаний спосіб може бути причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 займається пошуком матерів, які самостійно виховують неповнолітніх дітей, користуючись їх уразливим станом, скрутним матеріальним становищем, пропонує останнім за грошову винагороду внести зміни до свідоцтв про народження дітей, а саме до графи «батько», та визнати батьківство за іноземцями, особи яких їм раніше відомі не були та у стосунках з якими вони не перебували. При здійсненні своєї діяльності останній організовує зустрічі з іноземними громадянами та одинокими матерями, надає їм поради, керує їх діями, іншим чином сприяє у виготовлені документів , на підставі яких іноземці отримують право перетину державного кордону України, отримує документи фіктивних браків для подальшої передачі до органів РАЦСу і ДМС.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду від 04.04.2019 у справі № 520/7315/19, провадження № 1-кс/520/34073/19, у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук.

За результатом проведеного обшуку виявлено та вилучено речі та документи про які зазначено в ухвалі суду про проведення обшуку, перелік яких міститься в клопотанні.

Враховуючи, що в ході досудового розслідування виникли підстави та розумні підозри вважати, що вилучене під час обшуку майно є доказом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до долученого прокурором рапорту оперуповноваженого, власник майна був повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно положення ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 171 КПК України, до клопотання не були долучені матеріали, які б обґрунтовували всі доводи, викладені в клопотанні.

Крім того, до матеріалів провадження не долучено жодних документів, які підтверджували би належність вилученого майна до даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неможливо встановити відповідність такого майна критеріям, встановленим ст.98 КПК України.

Також, в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки, а також необґрунтованість клопотання прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000716, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України відмовити.

Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 негайно повернути вилучене майно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...