ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1390/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №610/3723/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.. 84 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою в задоволенні подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про звільнення ОСОБА_8 від покарання за хворобою - відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що його діагноз передбачений п.п.2.1 Переліку захворювань, який є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. У зв`язку з прогресуючим захворюванням подальше утримання засудженого у виправній колонії загрожує здоров`ю та життю засудженого.
При розгляді подання, районним судом були досліджені дані, що характеризують особу ОСОБА_8 за місцем відбування покарання та матеріали щодо стану його здоров`я. В результаті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, стан його здоров`я стабільний, на даний час захворювання не набуло характеру прогресування.
Крім того, районний суд вказав, що з матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що ухвалами Балаклійського районного суду Харківської області від 10.08.2018 року, 02.10.2018 року, 31.10.2018 року було відмовлено у задоволенні подань Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» про звільнення ОСОБА_8 від покарання за хворобою. Зазначені подання були мотивовані наявністю у засудженого діагнозу: ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4 менш.200 кл/мкл), який на даний час не змінився.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду, винести нову ухвалу про задоволення подання ДУ «Покровська виправна колонія № 17» та звільнити ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України. Мотивуючи скаргу вказав, що рішення районного суду ухвалено з порушеннями КК України та КВК України. Звертає увагу, що відповідно до висновку ЛКК від 14.12.2018 р. засуджений хворий на ВІЛ-інфекцію клінічної стадії, яка відноситься до тяжкої хвороби, абсолютна кількість СД-4 у засудженого складає 115 кл/мкл, при граничному порозі для встановлення критерію «тяжка хвороба» - 200 кл/мкл. Крім цього, відповідно до медичної документації, вказаний засуджений хворий на ряд інших супутніх захворювань (Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Хронічний персистуючий гепатит фаза мінімальної активності. Туберкульоз легень (дисемінований), Дестр -, МБТ +, М +, МГ +, Риф -, К 0 (в роботі), Резист 0, Гіст 0. ПЗТБ шийних, внутрішньогрудних лімфатичних вузлів, Дестр -, МБТ 0, М 0, К 0, Резист 0, Гіст 0. Кат. 1, ког. 2 (2018р.). Вторинна гіпохромна анемія тяжкого ступеню. Дисциркуляторна токсична енцефалопатія з вестибуло-атаксичним синдромом). У своїй сукупності вказані хвороби, незважаючи на їх лікування в умовах установи, привели до тяжкого стану вказаного засудженого. Він має виражений дефіцит маси тіла (ІМТ=Т8,2кг/м2) - при зрості 167 см вага складає 55 кг (за останній місяць вага зменшилась на 3 кг). Відповідні медичні дані (клінічні аналізи, рентгенологічні дослідження тощо), які зазначені у висновку ЛКК вказують на подальше прогресування хвороб та поступове погіршення стану вказаного хворого, що може в будь-який час привести до його смерті. В судовому засіданні встановлений факт, що хворий не тільки не ухилявся від призначеного лікування, а й має бажання вилікуватися. В разі його звільнення засуджений для подальшого лікування буде направлений до державного медичного закладу охорони здоров`я (обласний протитуберкульозний диспансер). При винесенні рішення суд не врахував, що вищевказана хвороба перешкоджає відбуванню покарання вказаним засудженим, а подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує не тільки його здоров`ю, а і життю. При винесенні рішення суд закцентував увагу лише на попередній негативній поведінці засудженого, не врахувавши в повній мірі ступінь його хвороби, фізичний стан засудженого та наслідки для його здоров`я та життя. Крім того, не враховано, що до кінця строку засудженому лишилось менш ніж 8 місяців (відбув більше 11 років).

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу перевіривши матеріали кримінального провадження та особової справи ОСОБА_8 , обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про звільнення ОСОБА_8 від покарання за хворобою.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтовану відмову в задоволенні подання виправної колонії, слід зазначити наступне.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 09.01.2008 року, яким його було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та із застосуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 16.11.2007 року по 20.03.2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 27.06.2018 року ОСОБА_8 прибув до спеціалізованої туберкульозної лікарні при Покровській виправній колонії (№17).
Початок строку відбування покарання 16.11.2007 року, кінець строку 12.07.2019 року.
Відповідно до висновку ЛКК від 14.12.2018 р. засуджений ОСОБА_8 хворий на ВІЛ-інфекцію клінічної стадії, яка відноситься до тяжкої хвороби, абсолютна кількість СД-4 у засудженого складає 115 кл/мкл, при граничному порозі для встановлення критерію «тяжка хвороба» - 200 кл/мкл. Крім цього, відповідно до медичної документації, вказаний засуджений хворий на ряд інших супутніх захворювань (Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Хронічний персистуючий гепатит фаза мінімальної активності. Туберкульоз легень (дисемінований), Дестр -, МБТ +, М +, МГ +, Риф -, К 0 (в роботі), Резист 0, Гіст 0. ПЗТБ шийних, внутрішньогрудних лімфатичних вузлів, Дестр -, МБТ 0, М 0, К 0, Резист 0, Гіст 0. Кат. 1, ког. 2 (2018р.). Вторинна гіпохромна анемія тяжкого ступеню. Дисциркуляторна токсична енцефалопатія з вестибуло-атаксичним синдромом).
Відповідно до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, хвороба ВІЛ-інфекція клінічної стадії підпадає під поняття тяжкої, якщо абсолютна кількість СД-4 менше, ніж 200 кл/мкл.
Висновком лікарсько-консультативної комісії від 14.12.2018 р. у засудженого ОСОБА_8 встановлено наявність тяжкої хвороби - ВІЛ-інфекцію клінічної стадії, яка відноситься до тяжкої хвороби, абсолютна кількість СД-4 у засудженого складає 115 кл/мкл. Також згідно із медичною документацію засуджений страждає й на інші вищевказані хронічні захворювання.
Як вбачається із характеристики, засуджений ОСОБА_8 за час лікування та відбування покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№17)» характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт з благоустрою установи не залучається за станом здоров`я. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки та бандеролі. За рішенням суду позовів не має.
З 17.04.2008 року по 09.11.2016 року відбував покарання в Олексіївській виправній колонії (№ 25), де мав чотири заохочення, а також три стягнення, які погашено.
За час відбування покарання у Райківській виправній колонії (№ 73), Темнівській виправній колонії (№ 100), загалом з 10.11.2016 року по 26.06.2018 року, характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
Невідбута частина покарання станом на час розгляду справи в районному суді 26.12.2018 року становила 6 місяців 16 днів, на даний час 4 місяці 5 днів.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу, окрім психічної, тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до рекомендацій, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Оцінивши дані про особу засудженого, стан його здоров`я, наявність тяжкої хвороби та ряду інших хронічних захворювань, що прогресують, поведінку ОСОБА_8 під час відбування покарання, приймаючи до уваги позитивне ставлення до лікування та бажання одужати, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.
Зазначені вище обставини судом першої інстанції в достатній мірі враховані не були у зв`язку з чим було необґрунтовано відмовлено з задоволенні подання органу виконання покарань, що свідчить про порушення закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 1 ч. 1 ст. 413, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування прийнятого судового рішення.
У зв`язку з наведеним, ухвала суду першої інстанції скасовується, а по справі постановлюється нова ухвала про задоволення подання ДУ «Покровська виправна колонія № 17» про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з хворобою, а апеляційна скарга прокурора задовольняється.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року про відмову в задоволенні подання ДУ «Покровська виправна колонія (№17)» про звільнення ОСОБА_8 від покарання за хворобою скасувати.

Задовольнити подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)».

Звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 09.01.2008 року, за хворобою на підставі ст. 84 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя -

Судді: