Справа 720/711/19
Провадження №1-кс/720/164/19
УХВАЛА

27 березня 2019 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 розглянувши клопотання представника потерпілих ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000416 від 14.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілих звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме на автомобіль марки «MAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 13.12.2018 року останній керуючи вищевказаним автомобілем в с.Магала Новоселицького району Чернівецької області в напрямку м.Чернівці допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2115» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_4 та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. З метою відшкодування шкоди завданою кримінальним правопорушенням просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль, оскільки потерпілі подали слідчому цивільні позови.

В судовому засіданні представник потерпілих зменшив вимоги та просив накласти арешт на автомобіль лише шляхом заборони його відчуження, оскільки метою даного арешту є забезпечення цивільного позову. Позови потерпілих пред?явлені до ОСОБА_3 як до особи, яка несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на автомобіль, оскільки на день розгляду даного клопотання його підзахисний був допитаний лише в якості свідка, останньому не пред`явлено підозру, а тому на його майно згідно вимог КПК України не може бути накладено арешт. Вартість автомобіля його довіритель оцінює приблизно в 150000 гривень.

Вислухавши пояснення представника потерпілих, представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали додані до клопотання, вважаю, що його слід задовольнити.

Відповідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На підставі ч.3 ст.171 КПК України цивільний позивач у кримінальному провадженні має право подати клопотання про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда, тощо) володіє транспортним засобом. В свою чергу згідно ч.2 ст.1188 ЦК України у випадку якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Здійснюючи системний аналіз правових норм, які регулюють питання цивільної відповідальності заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, слід вважати, що така шкода може бути відшкодована в тому числі власником цього майна навіть у випадку відсутності в нього вини.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження за №0000416 від 14.12.2018 року за ст.286 ч.1 КК України, у зв`язку з тим, що 13.12.2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «MAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в с.Магала Новоселицького району Чернівецької області в напрямку м.Чернівці допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2115» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 додав до клопотання цивільні позови останніх до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка завдана його довірителям внаслідок ДТП, яке мало місце 13.12.2018 року в с.Магала Новоселицького району. Загальний розмір матеріальної шкоди по трьом позовам становить 135570 гривень, а загальний розмір моральної шкоди 290000 гривень. Він правомірно вважає, що шкода може бути відшкодована саме власником автомобіля марки «MAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки це відповідає приписам статей 1187,1188 ЦК України.

Накладення арешту саме у формі заборони відчуження відповідає меті такого арешту забезпечення відшкодування шкоди, що в свою чергу дасть можливість власнику автомобіля володіти та користуватися даним майном.

Заперечення представника власника майна щодо неможливості накладення арешту на майно його довірителя до того моменту, як останній набуде статусу підозрюваного чи обвинуваченого є помилковим, оскільки згідно ч.3 ст.171 КПК України арешт за клопотанням цивільного позивача може бути накладено крім майна підозрюваного та обвинуваченого також і на майно третіх осіб. Таким чином, кодекс дозволяє накладати арешт на майно осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду заподіяну злочином.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не повинен встановлювати винну особу в скоєнні кримінального правопорушення, оскільки завданням слідчого судді є здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді такий захист повинен бути як законним, так і збалансованим, оскільки захисту підлягають права всіх учасників кримінального провадження, в тому числі осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, потерпілих та третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт.

Враховуючи мету накладення арешту, вважаю, що на даному етапі досудового розслідування накладення арешту у формі заборони розпорядження майном забезпечить справедливий баланс між інтересами потерпілих щодо можливого відшкодування шкоди та правами власника майна на користування ним.

На підставі вищевикладеного вважаю за необхідне накласти арешт із забороною відчуження на сідловий тягач «MAN», моделі «19.414 FLT» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 з метою забезпечення відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.128, 170-172 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на сідловий тягач «MAN», моделі «19.414 FLT» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною відчуження.
Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 та прокурору Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію для виконання отримав:_________________«___»__________2019р.