Провадження № 1-кп/359/20/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001044, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Глибоке Бориспільського району Київської області, українки, громадянки України, непрацюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 22.11.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; звільненої від покарання згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2018 року у зв`язку з закінченням іспитового строку,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Глибоке Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.11.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; звільненого від покарання згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2018 року у зв`язку з закінченням іспитового строку,

у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимою Бориспільським міськрайонним судом Київської області 22.11.2013 року за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила та знову, під час іспитового строку, вчинила умисний злочин проти власності.

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим Бориспільським міськрайонним судом Київської області 22.11.2013 року за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову, під час іспитового строку, вчинив умисний злочин проти власності.

Так, 04.05.2015 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), на автомобілі марки «Москвич -2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , приїхали до свого спільного знайомого ОСОБА_9 , який не офіційно працює охоронцем на фермі родини ОСОБА_10 , яка розташована по вул.Бориспільська в с.Ревне Бориспільського району Київської область на території ферми колишнього КСП «Ревне», щоб відвідати ОСОБА_9 , однак про свій візит вони його не попередили.

Коли ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) приїхали до ферми сім`ї ОСОБА_10 , яка розташована по вул.Бориспільська в с.Ревне Бориспільського району Київської область на території ферми колишнього КСП «Ревне» та зайшли на неогороджену територію, то побачили, що на фермі нікого немає, зокрема і їхнього знайомого ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме баранів, які знаходились в господарському приміщенні, на вказаній території.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинити крадіжку вказаних баранів, після чого, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і вони надали добровільну згоду на вчинення вказаного злочину та тим самим вступили у злочинну змову.

Для полегшення реалізації своїх злочинних дій вищевказані особи, обговорили план своїх дій, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , повинні були стояти неподалік від території ферми родини ОСОБА_10 , в силосній ямі та спостерігати за тим, щоб ніхто зі сторонніх осіб, не викрив їх злочинні дії і наглядати за худобою, яку ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) буде приносити і залишати з ними, а ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) повинний буде проникнути до господарського приміщення та виводити звідти по два барани, яких в подальшому залишати з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що їхні дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи заздалегідь обумовленим планом, в той час як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились неподалік вищевказаної ферми в силосній ямі та спостерігали за тим, щоб ніхто зі сторонніх осіб не викрив їхні злочинні дії, ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), шляхом відчинення защіпки на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, звідки таємно, тримаючи за хутро виводив свійську худобу, по два барани породи «Романівська» та залишав їх ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , які знаходились неподалік від ферми родини «Мамедових» в силосній ямі.

Після того, як ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) вивів із сарайного приміщення, за територію ферми сім`ї ОСОБА_10 , свійську худобу (баранів породи «Романівська») в кількості 6 штук, однорічного віку, вагою по 30 кг кожен, вартістю 1800 гривень за одну тварину, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), помістили викрадених баранів до автомобіля марки «Москвич 2140» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому з місця злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до приміщення, тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення спочатку не визнали, однак в кінці судового розгляду даного кримінального провадження змінили свою позицію та визнали вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення в повному обсязі.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , визнавши свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, показала, що точної дати вона не пам`ятає, приблизно в травні 2015 року вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 поїхали на автомобілі марки «Москвич» в гості до свого знайомого ОСОБА_9 , який працював сторожем на фермі по вул.Бориспільська в с.Ревне. Приїхавши на місце, знайомого вони не застали. ОСОБА_8 зайшов на територію ферми та звідти вивів шість баранів, яких вони разом загрузили до машини та відвезли спочатку до неї додому, а потім в с.Глибоке, де продали за 1800 грн. Потерпілому збитки вони відшкодували, претензій до них він не має. У вчиненому вона щиро розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджує всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, про те, що в травні 2015 року він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 поїхали на автомобілі марки «Москвич» в гості до свого знайомого ОСОБА_9 , який працював сторожем на фермі по вул.Бориспільська в с.Ревне. Приїхавши на місце, знайомого вони не застали. ОСОБА_8 зайшов на територію ферми та звідти вивів шість баранів, яких вони разом загрузили до машини та відвезли спочатку до додому до ОСОБА_4 , а потім в с.Глибоке, де продали за 1800 грн. Потерпілому збитки вони відшкодували, претензій до них він не має. У вчиненому він щиро розкаюється.

Окрім визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, їх вина також повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.05.2015 р. (том 2 а.с.17);

- заявою ОСОБА_11 про надання дозволу на проведення огляду місця події від 12.05.2015 року (том 2 а.с.18);

- протоколом огляду місця події від 12.05.2015 року (том 2 а.с.19-22);

- реєстраційними свідоцтвами овець (том 2 а.с.23-28);

- довідкою про вартість вівці породи «Романівська» (том 2 а.с.29);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 2 а.с.30);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та диском з відеозаписом до нього (том 2 а.с.32-35);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2015 року за участю обвинуваченої ОСОБА_4 та диском з відеозаписом до нього (том 2 а.с.36-39);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.06.2015 року, роздруківкою відомостей про вхідні та вихідні дзвінки з прив`язкою до місцевості (том 2 а.с.44-52);

- постановою про призначення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи від 19.05.2015 року (том 2 а.с.74-75);

- висновком судово-психіатричного експерта від 20.05.2015 року № 259, відповідно до якого, зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 під час скоєння кримінального правопорушення та на момент проведення експертизи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; міг правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, давати про них правильні показання (том 2 а.с.76-77).

На допиті свідків учасники процесу не наполягали, зважаючи на позицію обвинувачених та визнання ними вини.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Учасники процесу не наполягали на його присутності в судовому засіданні, з урахуванням його позиції та попередніх заяв, в яких він просив справу розглянути за його відсутності та зазначав, що претензій до обвинувачених не має.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дійсно вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останніх до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Так, санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, що згідно ст.12 КК України, свідчить про вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 раніше судима, 22.11.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обвинувачена ОСОБА_4 не працює, проживає у цивільному шлюбі разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується негативно.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення її особистості та відношення нею до скоєного.

Підстави для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не встановлені.

З цього приводу, з урахуванням того, що ОСОБА_4 раніше судима, не має постійної роботи та заробітку, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, однак має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання у виді 3 років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.

В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 раніше судима, 22.11.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Кримінальне правопорушення обвинувачена вчинила під час іспитового строку. Однак, згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2018 року ОСОБА_4 звільнена від покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

З огляду на вказане підстави для застосування положень ст.71 КК України відсутні.

В той же час, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 положення ст.ст.75,76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в 1 один рік з визначенням відповідних обов`язків, згідно ч.1 та п.п. 2, 3 ч.2 ст. 76 КК України, зважаючи на визнання нею своєї вини.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання, визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Так, санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, що згідно ст.12 КК України, свідчить про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, не працює, проживає у цивільному шлюбі разом з обвинуваченою ОСОБА_4 , є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2015 року (том 1 а.с.77)). На обліку у лікаря нарколога не перебуває. Стоїть на обліку у лікаря психіатра. За місцем проживання характеризується негативно.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не встановлені.

З цього приводу, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше судимий, не має постійної роботи та заробітку, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, проживає з обвинуваченою ОСОБА_4 та разом з нею виховує трьох неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.

В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_6 раніше судимий, 22.11.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив під час іспитового строку. Однак, згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2018 року ОСОБА_6 звільнений від покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2013 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

З огляду на вказане підстави для застосування положень ст.71 КК України відсутні.

В той же час, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст.ст.75,76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в 1 один рік з визначенням відповідних обов`язків, згідно ч.1 та п.п. 2, 3 ч.2 ст. 76 КК України, зважаючи на визнання ним своєї вини.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Строк дії обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів закінчився. Підстав для їх обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст.50, 65-67, 71, ч.3 ст.185 КК України суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на неї, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.03.2019 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.03.2019 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1