Справа № 444/3614/18
Провадження № 1-кп/444/303/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0001649, внесеного 11.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, освіта 6 класів, не являється депутатом чи адвокатом, циган, громадянин України

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в кінці жовтня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у вечірній час, знаходячись у с. Сопошин, вул. Львівська, 14а, Жовківського району Львівської області, біля ресторану «Клен», умисно, таємно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів банківською картою «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , і являється офіційним документом, після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим документом розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , викрав офіційний документ, вчинений з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 , 09 листопада 2018 року о 15 годині 21 хвилин, знаходячись у м. Жовква, вул. Львівська, будинок № 3, біля приміщення універмагу «БоТар», маючи умисел на крадіжку чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись банкоматом «Приватбанк» використав банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , та викрав із неї грошові кошти в сумі 7500 гривень, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , таємно викрав чуже майна (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
19 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі cт. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання із врахуванням ст. 70 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 1, ст. 185 ч. 1 КК України. Вказані злочини відносяться до злочинів середньої та невеликої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 про примирення у кримінальному провадженні № 0001649, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 11.11.2018 року.

ОСОБА_3 , визнати винним і засудити:

- за ч. 1 cт. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.,

- за ч. 1 cт. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Відповідно до cт. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Львівським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1