Справа № 500/7337/18
Провадження № 1-кп/500/580/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002323, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселівка, Кілійського району, громадянин України, не працюючого не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці серпня 2018 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на пустирі, який розташований по вул. Героїв Майдану в м. Ізмаїлі Одеської області незаконно придбав шляхом збору суцвіття рослин коноплі, після чого висушив та виготовив шляхом перетирання руками наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

31.08.2018року в період часу з 22:03 години до 22:20 годину, в ході огляду місця події по вул. Рєпіна кут вул. Гагаріна в м. Ізмаїлі Одеської області, ОСОБА_4 добровільно видав, співробітникам Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, з лівої кишені штанів, паперовий згорток з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за спеціальністю 8.6 № 1896-Х від 24.09.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 17, 7 г., який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину та пояснив, що злочин вчинив за вказаних обставин.

18 жовтня 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

За умовами вказаної угоди від 18.10.2018 р. прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді штрафу.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому, п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої між ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи по справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 жовтня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.09.2018 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1144 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1