490/1993/19 27.03.2019
н/п 1-в/490/42/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1993/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2019 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, а саме з 28.08.2017 року по 05.12.2018 року.

Як вбачається з заяви засудженого ОСОБА_4 , у 2014 році він був засуджений вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений у 2017 року умовно-достроково. 28.08.2017 року його було затримано співробітниками Заводського відділу поліції та доставлено до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", де він знаходиться з 04.09.2017 року по 04.03.2019 року (дата написання заяви), у зв`язку з проведенням з ним слідчих дій.

Згідно повідомлення начальника Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" від 19.03.2019 року, засуджений ОСОБА_4 , 1980 р.н., вибув 04 березня 2019 року для подальшого відбуття покарання до ДУ "Одеська ВК (№14)" Одеської області.

В судовому засіданні прокурор просила повернути заяву засудженого ОСОБА_4 як таку, що не підлягає розгляду Центральним районним судом м.Миколаєва.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 ч.1 ст.537 КПК України.

Так, системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного строку свідчить про таке.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, до компетенції суду, який ухвалив вирок, віднесено вирішення клопотань, пов`язаних з виконанням вироку тільки щодо відстрочки виконання вироку, заміни покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України, тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону до колонії, слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду) та вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Враховуючи те, що Європейський суд з прав людини в рішеннях "Лавентс проти Латвії", "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України" прийшов до правової позиції, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, беручи до уваги положення ч.6 ст.9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, враховуючи ст.ст.537, 539 КПК України, виходячи з положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", можна дійти до висновку про те, що застосування вказаного Закону здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року (вих. № 223-20/0/4-16) щодо застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Згідно роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року щодо застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року, беручи до уваги, що у п.3 розд. ІІ "Прикінцеві положення" визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено "суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок", з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України в частині віднесення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 11.01.2016 року № 223-20/0/4-16 роз`яснив, що клопотання про застосування закону № 838-VIII має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України). "Суд, який ухвалював вирок" (п.3 розд. ІІ "Прикінцеві положення") застосовує Закон України № 838-VIII у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили. Якщо ж клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого тимчасово перебуває обвинувачений (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотання із роз`ясненням права та порядку звернення.

Таким чином, питання щодо перерахунку строку в порядку ч.5 ст.72 КК України, з заявою про вирішення якого звернувся засуджений ОСОБА_4 , не відноситься до компетенції Центрального районного суду м.Миколаєва, а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

За таких обставин, заява засудженого ОСОБА_4 про перерахунок відбутого строку покарання в порядку ч.5 ст.72 КК України, слід повернути заявнику та роз`яснити йому його право звернутися з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - повернути заявнику.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 його право на звернення із зазначеною заявою до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_1