Ухвала

Іменем України
22 березня 2019 р.

м. Київ
провадження № 51-1287 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області від 26 листопада 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області від 26 листопада 2018 року повернуто скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури від 21 січня 2003 року про закриття кримінальної справи, оскільки вона пропустила встановлений строк на оскарження та не навела поважних причин пропуску цього строку.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді.
Не погоджуючись із постановленими рішеннями, ОСОБА_4 звернулася зі скаргою до суду касаційної інстанції, у якій просить скасувати вищезазначені судові рішення, а також ухвали суду апеляційної інстанції від 22 червня, 04 липня та 09 серпня 2018 року, винесені за її скаргами, постанову слідчого про закриття кримінальної справи, поновити їй пропущений строк та направити матеріали за її заявою про вчинення злочину на додаткове розслідування.
Мотиви суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України).
Наведені конституційні норми мають своє відображення у пунктах 1, 2 та 17 статті 7 КПК України, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК України право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.
Проте, доступ до правосуддя не є безмежним і він повинен здійснюватися у межах процесуального закону та з дотриманням його вимог.
З наданих до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого прокуратури про закриття кримінальної справи, що була винесена у 2003 році. Місцевий суд відмовив скаржниці у поновленні строку на оскарження постанови слідчого з тих підстав, що нею не було наведено поважних причин пропуску процесуального строку.
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 вчергове подала апеляційну скаргу.
Суд касаційної інстанції зазначає, що перегляд ухвал слідчого судді в апеляційному порядку має певні особливості, зумовлені характером цих судових рішень. Відповідно до ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як за три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції. Такий порядок дій та обмежені строки щодо розгляд апеляційної скарги не передбачає прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження.
Водночас це не виключає можливість застосування положень ч. 4 ст. 399 КПК України, згідно якої суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції, діючи у межах своїх повноважень, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову слідчого судді з тих мотивів, що ОСОБА_4 раніше неодноразово зверталася до суду із аналогічною скаргою та просила поновити їй строк на оскарження постанови слідчого прокуратури від 21 січня 2003 року, посилаючись на те, що про оскаржувану постанову вона дізналася 13 червня 2017 року, однак не змогла вчасно подати скаргу через хворобу. Зазначені доводи були предметом неодноразової перевірки суду апеляційної інстанції та визнані безпідставними, про що відповідно до вимог закону апеляційним судом були постановлені вмотивовані ухвали.
Тобто, скаржниця раніше вже використала своє право на апеляційне оскарження, проте знову звернулася з апеляційною скаргою на рішення слідчого судді з тих самих підстав, з яких їй неодноразово було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Інших підстав для перегляду ухвали слідчого судді ОСОБА_4 у скарзі не наводила.
За таких обставин апеляційний суд прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки судове рішення уже було предметом перевірки апеляційною інстанцією.
Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком та зазначає, що скасування зазначеної ухвали апеляційного суду в будь-якому разі не призведе до перегляду оскарженого рішення слідчого судді, оскільки за викладених у судових рішеннях обставин апеляційний суд прийняв єдине правильне рішення.
Така позиція узгоджується із позицією викладеною в Ухвалі Об`єднаної палати від 19.02.2019року (справа 569/17036/118)
Що ж стосується вимог скаржниці про скасування усіх інших судових рішень, постановлених у даному провадженні, то зазначені рішення відповідно до ст. 424 КПК України не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Ураховуючи викладене, та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданих до неї судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області від 26 листопада 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3