Справа № 646/4655/18
№ провадження 1-кс/646/5356/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.18 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000757,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 31.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0000757 на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язати прокурора або слідчого, в провадженні яких перебуває вказане кримінальне провадження, здійснити дії пов`язанні зі скасуванням арешту з вказаного майна.
В обґрунтування клопотання зазначено, що вказану квартиру ОСОБА_4 придбала за особисті приватні кошти та кошти батьків, що підтверджується, в тому числі, заявою ОСОБА_5 , поданою нотаріусу при укладанні договору купівлі продажу цієї квартири.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву якою заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000757 від 05.07.2018 року, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року було накладено арешт на майно, в тому числі, на належну ОСОБА_5 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1 , набуту ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 та яка належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту, арешт на нерухоме майно було накладено, оскільки це майно було придбано дружиною підозрюваного в період перебування з ним у шлюбі.
За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:
1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;
2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.
З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.
Зокрема, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.
За загальним правилом ст.60 СК, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дружина й чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК). Майно, яке належить до особистої приватної власності дружини, чоловіка, визначено в ст.57 цього кодексу.
Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Таким чином, обов`язок довести, що майно, придбане в шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладено на останнього. Такий висновок зробив ВС в постанові №654/5243/14-ц від 07.02.2018 року.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що доводи заявника щодо того, що квартира є особистою власністю дружини не підтверджені належними засобами доказування.
Крім того, надані документи про заробітну плату підтверджують доходи рідних ОСОБА_4 , а не її особисто.
Більше того, аналогічні доводи заявника були предметом дослідження Харківським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді , якою було накладено арешт на частину вказаної квартири.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, -
у х в а л и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000757 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1