У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрілецька Пушкарка, Великописарського р-ну, Сумської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у кримінальному провадженні за №0000918 від 28.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовував своє клопотання тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 04.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який до цього не сплачено, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2018 року, приблизно о 04 год. 40 хв., перебуваючи поруч з будинком №43 по проспекту Перемоги в місті Києві, побачив раніше незнайомому йому ОСОБА_8 , яка стояла на тротуарі, та на лівому плечі якої знаходився рюкзак, чорного кольору з її особистими речами. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, яз застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що на вулиці не було сторонніх осіб, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та наніс їй два удари кулаком лівої руки у область голови з правої сторони, а саме у скроню, застосувавши тим самим до останньої насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, після яких вона відчула фізичний біль та впала на коліна, при цьому притримуючи обома руками свій рюкзак з метою запобіганню викрадення ОСОБА_4 її майна.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , викрав з рук потерпілої рюкзак, чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 , не становить, в якому знаходились: парфуми марки «Biens», вартістю 200 гривень; зарядний пристрій мобільного телефону, вартістю 100 гривень; біометричний паспорт громадянина України, який матеріальної цінності не становить; гаманець марки «Baellerry» сірого кольору із замшевої тканини, вартістю 500 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 2485 гривень, 100 євро, які згідно курсу НБУ станом на 28.01.2018 становлять 3566 гривень, кредитні картки «ПриватБанку» та «Ощадбанку» на ім`я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності не становлять та срібний ланцюжок із сапфіром, вартістю 1500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 8351 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 1986 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними, на досудовому розслідуванні, в кримінальному провадженні доказами.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того,санкція статті за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання до шести років позбавлення волі, що також є підставою вважати, що підозрюваний може уникати від відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 04.12.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який до цього не сплачено, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання в м. Києві, праює не офіційно. Крім того, підозрюваним ОСОБА_4 було сплачено штраф у сумі 850 гривень за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року. Також, дане кримінальне провадження №0000918 було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 28.01.2018 року та майже 10 місяців підозрюваному ОСОБА_4 не обирався будь-який запобіжний захід, останній весь цей час з`являвся на виклики слідчого для проведення слідчий дій під час досудового розслідування.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000918 від 28.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
19.11.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте суд не може погодитись із тим, що для даного випадку необхідним є застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, наявності постійного місця проживання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 206, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- в період з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня заборонити залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, прокурора або слідчого судді на визначений ним час за першою вимогою/

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати негайно поставити на облік останього, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 в м. Києві.

Строк дії ухвали до 24 січня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1