ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1141/19 Справа № 182/6283/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001655, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

За ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001655 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що підставами повернення обвинувального акту є те, що органами досудового розслідування фактично місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено не було та встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 не надалось можливим, оскільки за вказаними в обвинувальному акті адресами останній не проживає, здійснити його привід до зали суду неможливо, відомостей про те, що ОСОБА_6 переховується від суду або вчинив новий злочин, суду не надано.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначені відомості про місце проживання обвинуваченого, які були отриманні під час досудового розслідування під час допиту обвинуваченого ОСОБА_6 як підозрюваного. А також вказане підтверджується телефонною розмовою між прокурором та колишньою співмешканкою обвинуваченого, під час якої остання повідомила, що проживала до осені 2018 року разом з обвинуваченим за адресою, що зазначена в обвинувальному акті як адреса проживання ОСОБА_6 .
Вказує, що обвинувальний акт судом отримано 22 серпня 2018 року, тобто за більше ніж 5 місяців до останнього судового засідання, що відбулося 08 лютого 2019 року, за такий тривалий проміжок часу, на думку прокурора, обвинувачений міг неодноразово змінити місце фактичного проживання. Також зазначає, що суд, всупереч вимогам ст.335 КПК України, не вирішив клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у розшук.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до ч. 1-3 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні під 0001655 відносно ОСОБА_6 апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Так, п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченим є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (а.с.1).
Тобто, при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 анкетні відомості обвинуваченого вказані відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог.
Посилання в ухвалі суду на те, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних ОСОБА_6 , так як за зазначеним в обвинувальному акті місці проживання обвинувачений фактично не перебуває, встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 не надалось можливим, здійснити його привід до зали суду неможливо, відомостей про те, що ОСОБА_6 переховується від суду або вчинив новий злочин, суду не надано, не можуть бути визнані належним обґрунтуванням того, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту. Крім того факт проживання ОСОБА_6 за зазначеною в обвинувальному акті адресою підтверджується допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , що видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, телефонною розмовою між прокурором та колишньою співмешканкою обвинуваченого, під час якої остання повідомила, що проживала до осені 2018 року разом з обвинуваченим за адресою, що зазначена в обвинувальному акті як адреса проживання ОСОБА_6 .
Апеляційний суд зазначає, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте ця перешкода не може бути усунута шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія досудового розслідування вже завершена, а прокурор, на відміну від суду, позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені на встановлення місця знаходження обвинуваченого.
Суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст. 335 КПК України про те, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з направлення обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4