Провадження № 11-сс/4820/125/18
Справа № 671/2575/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000484 від 22 грудня 2018 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про обрання стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2019 року включно.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21 грудня 2018 року близько 16 год. 00 хв., неподалік господарства по АДРЕСА_1 , після спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , із однієї сторони та ОСОБА_12 з іншої, виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний протиправний умисел, спрямований на заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_12 , а саме: автомобілем марки «Ford» моделі «Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , погрожуючи останньому нанесенням тілесних ушкоджень та застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, помістили ОСОБА_12 , проти його волі в багажне відділення вказаного автомобіля та продовжуючи свої незаконні умисні дії, спрямовані на незаконне заволодіння даним автомобілем, сіли в салон, запустили двигун та почали рух зазначеним вище транспортним засобом.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено 22 грудня 2018 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000484, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

22 грудня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його постійним місцем проживанням із застосуванням засобів електронного контролю.

Судом не взято до уваги те, що підозрюваний не заперечує скоєння ним правопорушення, вину визнає частково, сприяє слідству, надав пояснення під час судового засідання.

Судом не враховано міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 із дружиною, наявність в нього малолітньої дитини, постійного місця проживання, його молодий вік та того, що він до кримінальної відповідальності в силу ст. 88 КК України раніше не притягувався.

Окрім того, клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновків про наявність ризиків, зазначених в ньому, та посилання на матеріали, які ці ризики підтверджують.

Звертає увагу на необґрунтовану підозру, оскільки покази потерпілого суперечать наявним в матеріалах справи доказам (поясненням самих затриманих, допиту свідка ОСОБА_13 ).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що він не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює. Окрім того, тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працевлаштований, тобто не має постійного заробітку, працездатний, має погашену судимість.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики можливого його переховування від органів досудового розслідування і суду, та незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання апелянта на неврахування судом того, що підозрюваний є особою молодого віку, вину визнає частково, сприяє слідству, надав пояснення під час судового засідання, має міцні соціальні зв`язки із дружиною, постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності в силу ст. 89 КК України не притягувався, на увагу суду не заслуговують, оскільки вказані факти не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не надано доказів на підтвердження їх наявності, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, а на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження апелянта про те, що підозра є необґрунтованою, оскільки покази потерпілого суперечать наявним в матеріалах справи доказам, не заслуговують на увагу.

Так, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено судом у даному провадженні. Тобто, суд на даному етапі провадження не дає оцінку доказам з метою встановлення наявності чи відсутності вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

До того ж, слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх судових рішеннях.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2018 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 19 лютого 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4