Справа № 367/7017/18
Провадження по справі № 1-кп/367/508/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001765 від 04.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотовилівська Слобідка Фастівського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.04.2016 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в ДУ «Ірпінський виправний центр № 132», що знаходиться за адресою: Київська область, сел. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, на підставі вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, отримавши дозвіл адміністрації установи виконання покарання на короткочасний виїзд за межі виправного центру, після закінчення строку виїзду до місця відбування покарання не повернувся. Так, наказом начальника ДУ «Ірпінський виправний центр (№132)» від 31.08.2018 № 297 ОСОБА_5 , було надано дозвіл на короткочасний виїзд за межі установи на період з 08.00 год. 01.09.2018 року по 17.00 год. 02.09.2018 року для відвідування своєї родини за адресою: АДРЕСА_1 . 01.09.2018 року приблизно о 08.00 год. засуджений ОСОБА_5 , будучи попередженим під розпис про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 390 КК України та ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду, вибув з ДУ «Ірпінський виправний центр (№132)» Міністерства Юстиції України за вище вказаною адресою. Однак, в зазначений в наказі про надання дозволу на короткочасний виїзд строк до 17.00 год. 02.09.2018 року, засуджений ОСОБА_5 з метою ухилення від відбування покарання до виправного центру не повернувся, чим порушив режим та умови відбування покарання. 03.09.2018 року приблизно о 09.20 год. під час проведення оперативних заходів по розшуку ОСОБА_5 співробітниками ДУ «Ірпінський виправний центр (№132)» останнього було виявлено за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та доставлено до установи для подальшого відбування покарання

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у неповерненні до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 390 КК України.

02.10.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, на розгляд у підготовчому судовому засіданні.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 390 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016 року, призначення остаточної міри покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 02.10.2018р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст. 72, 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016 року, призначення остаточної міри покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття, а також обставину, що обтяжує покарання, якою є рецидив злочинів.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 390 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у неповерненні до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді обмеження волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 390 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 02.10.2018 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з 18.09.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001765 від 04.09.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком суду повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, і остаточно до відбуття ОСОБА_5 , визначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з 18.09.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1