ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/799/19 Справа № 199/1496/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000314 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 12 червня 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, постановивши новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки злочин, за який ОСОБА_8 засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018року, він вчинив 07 лютого 2017 року, тобто до постановлення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків; вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків виконувати самостійно; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 07 лютого 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, знаходячись перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Прогресивна в м. Дніпрі, у невстановленої особи незаконно придбав медичний шприц об`ємом 10 мл, заповнений речовиною коричневого кольору до відмітки 0,2 мл, в якому містився наркотичний засіб опій, після чого, ОСОБА_8 почав незаконно його зберігати при собі, без мети збуту.
Далі, ОСОБА_8 07 лютого 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, продовжуючи незаконно зберігати при собі раніше придбаний засіб опій, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Прогресивна, біля будинку № 10, був зупинений співробітниками поліції та в ході огляду особистих речей, які належать обвинуваченому, де в період часу з 10 години 30 хвилин до 11 години 30 хвилин, ОСОБА_8 добровільно видав медичний шприц, об`ємом 10 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 0,2 мл, масою 2,0166 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,1154 г.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційних вимог прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає необгрунтованими.

Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Вказані вище вимоги судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків.

Злочин, за який ОСОБА_8 засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року, за ч. 2 ст. 309 КК України він вчинив 07 лютого 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року.

Суд першої інстанції, при призначені покарання ОСОБА_8 , обгрунтовано послався на висновок Верховного Суду від 18 вересня 2018 року (провадження № 51-4631км18), відповідно до якого ст. 70 КК України, що встановлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, то підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду щодо самостійного виконання вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року, оскільки ОСОБА_8 вироками Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2017 року та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року встановлено іспитові строки, які поглиненню чи складанню не підлягають.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4