Провадження № 1-кп/756/572/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008304 від 14.10.2018 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, учениці 10-А класу СЗШ № 298 м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2018 року приблизно о 15 годині у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні гіпермаркету «Ашан», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лугова 12, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ().
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітня ОСОБА_3 того ж дня, в той же час, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лугова 12, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла із полиць стелажів торгового залу магазину належне ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» майно, а саме: тональний праймер для обличчя лайт, артикул 136, кількістю 1 одиниця вартістю 117 грн. 38 коп. (без ПДВ); пудру компактну, артикул Т7548, кількістю 1 одиниця вартістю 188 грн. 49 коп.(без ПДВ); палітру, артикул 630, кількістю 1 одиниця вартістю 201 грн. 58 коп. (без ПДВ); спонж Р6401, артикул 652, кількістю 1 одиниця, вартістю 15 грн. 23 коп. (без ПДВ), які сховала до кишень куртки, в яку вона на той час була одягнена, та до рюкзаку, який був при ній того дня. У подальшому неповнолітня ОСОБА_3 , направилась до виходу з магазину, маючи намір вийти з магазину з даним вкраденим товаром, не розрахувавшись за нього.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), остання, маючи при собі неоплачений вищевказаний товар, належний ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», вийшла за лінію сигнальних рамок гіпермаркету «Ашан» та направилась до виходу з гіпермаркету, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, так як була зупинена співробітником охорони вказаного гіпермаркету.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» () матеріальну шкоду на загальну суму 522 гривні 68 копійок (без урахування ПДВ).
Допитана в суді у якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини, вказані вище, щодо часу, місця та способу вчинення нею злочину проти чужої власності. Обвинувачена підтвердила вид, асортимент та вартість товарів, які вона намагалась викрасти з магазину «Ашан», підтвердила причини, через які злочин не змогла довести до кінця. Проте, обвинувачена не змогла відповісти на питання про причини вчинення нею крадіжки, враховуючи те, що вона виховується у матеріально забезпеченій сім`ї. Про вчинене обвинувачена дуже шкодує, щиро кається, вибачається.
Законний представник неповнолітньої обвинуваченої її мати ОСОБА_6 показала, що вона доньку виховує одна, сама багато працює, можливо нестача уваги та спілкування з донькою і призвели до вчинення останньою кримінального правопорушення. Законний представник показала, що донька їй також не змогла зрозуміло пояснити, чому вона наважилася на вчинення крадіжки, відтак була вражена вчинком доньки, мала з нею серйозну розмову. Вважає, що після закінчення школи донька поступить до вищого навчального закладу, пов`язаного з творчістю та образотворчим мистецтвом, оскільки її донька є творчою натурою. Мати стверджує, що її донька забезпечена всім необхідним, що вона має на неї позитивний вплив, що донька здатна виправитися, а тому просить звільнити її від покарання та передати під її нагляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та її законний представник правильно розуміють зміст тих обставин, які вони не оспорюють, що є добровільною та істинною їх позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом обставин та доказів, які не оспорюються, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися та визнавалися під час судового розгляду в суді першої інстанції.
Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу неповнолітньої обвинуваченої, раніше не судимої, яка у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується формально позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, проживає у неповній матеріально забезпеченій сім`ї, де матір`ю створені належні умови для її проживання, навчання та виховання. Згідно акту медичного огляду неповнолітня ОСОБА_3 з 2015 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом бронхіальна астма в стадії ремісії (про медичний заклад, де вона перебуває на обліку, не повідомлено), перебування в установах закритого типу обмежено; за даними об`єктивного огляду ОСОБА_3 здорова.
Неповнолітня ОСОБА_3 на обліку у секторі ювенальної превенції Оболонського УП ГКУНП в м. Києві не перебуває та раніше не перебувала.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та вчинення злочину неповнолітньою особою.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання неповнолітній ОСОБА_3 суд, крім обставин, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, враховує і умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, та інші особливості особи неповнолітньої.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний та сімейний стан обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої в ч. 1 ст. 185 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на рівні найнижчої межі, передбаченої ст. 107 КК України для неповнолітніх.
Оскільки суд дійшов до висновку про те, що виправлення неповнолітньої обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, то прийняв рішення про звільнення її від відбування покарання відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком.
Суд не знаходить підстав для призначення неповнолітній покарання у виді штрафу, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що неповнолітня ОСОБА_3 має самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення, відповідно до ч.1 ст. 99 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 неможливо призначити і покарання у виді громадських робіт, оскільки відповідно до ст. 100 КК громадські роботи можуть бути призначені лише неповнолітнім у віці від 16 до 18 років, проте ОСОБА_3 ні на момент вчинення злочину, ні на момент судового розгляду ще не досягла 16-річного віку.
Відповідно до ст. 101 КК України з причин недосягнення обвинуваченою 16-річного віку до неї не може бути застосовано і покарання у виді арешту.
Призначивши неповнолітній обвинуваченій покарання, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ст. 105 КК України і звільнити ОСОБА_3 від покарання з застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері за її згодою. На думку суду саме такі заходи є справедливими, а також необхідними і достатніми для виправлення неповнолітньої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільні позови не заявлялися. Речові докази не надавалися та судом не досліджувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши її відповідно до п. 2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 105, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері - ОСОБА_6 , яка проживає разом з обвинуваченою за адресою: АДРЕСА_2 , - до досягнення обвинуваченою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1