28.01.2019
Справа № 522/5814/18
Провадження № 1-кс/522/583/19
УХВАЛА
28 січня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, -
В ході проведення вищезазначеного обшуку, із будинку було вилучено наступне майне
грошові кошти купюрами номіналом 100, 200 та 500 гривень, загальною сумої 36 300 грн. (тридцять шість тисяч триста грн.);
грошові кошти в сумі 130 доларів США купюрами номіналом 10 та 20 доларів США (сто тридцять доларів США);
грошові кошти в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США купюрами номіналом в 100 доларів США;
грошові кошти, що зберігалися в сейфі, а саме:
валюта Російської Федерації «Билет Банка Росссии» - загальною сумою
1075000 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч) рублів;
грошові кошти в сумі 115 900 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот) гривень;
Так, основна частина грошових коштів, які були вилучені під час обшуку та на які накладено арешт були отримані ОСОБА_3 як передплата (аванс) по договорах купівлі-продажу належного їй на той момент нерухомого майна, що не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Майно, в тому числі грошові кошти, які були вилучені та на які було накладено арешт, належать на праві власності ОСОБА_3 , не містять ознак злочину, передбаченого ст. 190 КК України, оскільки не були знаряддям злочину, не містять слідів злочину та будь-якої інформації про злочин, не були набуті кримінально протиправним шляхом і не були отримані внаслідок вчинення злочину, не є доходом від злочину, не призначались (не використовувались) для схиляння особи (осіб) до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення. Тобто, не містять жодної із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні заявник підтримав подане клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для цього. При цьому, надав суду копії документів, зокрема цивільних позовів, протоколів допиту свідків, з яких за його твердженням, вбачається, що ОСОБА_3 причетна до вчиненого правопорушення.
Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши заявника та прокурора, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
1) АДРЕСА_1 , а саме:
-грошові кошти в сумі 36 300 гривень;
-грошові кошти в сумі 130 доларів США;
-грошові кошти в сумі 1400 доларів США;
-грошові кошти в сумі 1 075 000 рублів РФ;
-грошові кошти в сумі 46 700 доларів США;
-грошові кошти в сумі 28 325 Євро;
-грошові кошти в сумі 115 900 гривень;
-грошові кошти в сумі 17 450 гривень.
Водночас, суд враховує, обставини, які також були з`ясовані під час судового засідання, а саме підтвердження походження грошових коштів, які були вилучені під час обшуку та на які накладено арешт.
Таким чином, суд вважає, що на даний час правові підстави для арешту вказаного майна, відпали.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Крім того, відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Разом з тим, суд погоджується з доводами заявника про те, що вилучення вищевказаних грошових коштів, порушує конституційне право власності на вільне володіння, користування та розпорядження особи своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 174, 318-380 КПК України, суд -
Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту - задовольнити.
грошові кошти в сумі 36 300 гривень;
грошові кошти в сумі 130 доларів США;
грошові кошти в сумі 1400 доларів США;
грошові кошти в сумі 1 075 000 рублів РФ;
грошові кошти в сумі 46 700 доларів США;
грошові кошти в сумі 28 325 Євро;
грошові кошти в сумі 115 900 гривень;
грошові кошти в сумі 17 450 гривень.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: