Справа № 390/1456/18
Провадження № 1-кп/390/286/18
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта
"31" жовтня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000765 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ново-Економічне, Красноармейського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не маючого утриманців, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.09.2018 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 21.09.2018 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час підготовчого судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення, причини його неявки суду не повідомлені, клопотання про відкладення судового засідання до його початку представником потерпілого до суду не подано.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт має містити безпосередньо зазначення, у чому саме обвинувачується особа, відповідно, із зазначенням кваліфікації дій цієї особи.

Більш того, детальне зазначення обставин пред`явленого обвинувачення забезпечується та гарантується на державному рівні, у площині розуміння ст.ст. 20, 42 КПК України, належне здійснення та використання обвинуваченим його невід`ємного процесуального права на захист від того обвинувачення, що йому пред`явлене.

З обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_4 , вбачається, що він обвинувачується за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що 17.07.2018 року, близько 19.00 год. ОСОБА_4 за попередньої змовою з невстановленою слідством особою, перебуваючи на території зрошувальних систем, які належать Великосеверинівської сільської ради, що розташоване в с.Велика Северинка, Кіровоградського району та області, в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, з невстановленою слідством особою, переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно, цілеспрямовано з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, викопав та в подальшому викрав азбестоцементову трубу, вартістю 1440,00 грн. З викраденим ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою, з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є, зокрема, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.

Однак, у викладі фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними, зазначено, що ОСОБА_4 , після того, як прибув до зрошувальних систем, розміщених на території Великосеверинівської сільської ради, викрав азбестоцементову трубу, однак місце викрадення зазначеного майна не вказано, тому не зрозуміло, звідки здійснено викрадення: із самих зрошувальних систем або з прилеглої території. Оскільки місце вчинення злочину, - як певна територія, на якій вчиняється передбачене КК України суспільно-небезпечне діяння, є обов`язковою складовою ознакою об`єктивної сторони даного виду злочину, то відсутність зазначення місця викрадення майна в обвинувальному акті, не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Однією з обов`язкових кваліфікуючих ознак складу об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України є таємність під час скоєння суспільно-небезпечних дій. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 зазначено, що він разом з іншою невстановленою слідством особою переконавшись, що його дії ніким не помічені, викрав певне майно. В дії ОСОБА_4 не включено ознаку таємності, що також не відповідає вищезазначеним вимогам та прямо впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого.

Крім того, у викладі фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними, причетність невстановленої слідством особи до вказаної події зводиться лише до того, що ОСОБА_4 разом з цією невстановленою слідством особою, прибули на територію зрошувальних систем, переконавшись, що його дії ніхто не бачить. Подальші дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акта, вчиняв один: викопав та в подальшому викрав майно, яким в подальшому розпорядився. Викладом фактичних обставин в обвинувальному акті не зазначено, чи була присутня невстановлена слідством особа під час викрадення азбестоцементової труби ОСОБА_4 , які саме дії або бездіяльність вчинялись цією невстановленою особою, як під час вчинення зазначених дій ОСОБА_4 , так і після їх завершення.

Зазначений виклад фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними, не відповідає правовій кваліфікації дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки об`єктивна сторона складу даного злочину характеризується наявністю діянь двох або більше осіб, які попередньо домовились про їх вчинення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність належного формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Права обвинуваченого на захист гарантуються ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справах «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 р. зазначив, що відповідно до п.п.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для неї мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

У рішенні від 25.07.2000 р. у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

Суд приходить до висновку, що дане обвинувачення є неконкретним та таким, що позбавляє внаслідок його розгляду прийняти будь-яке законне і обґрунтоване рішення, оскільки воно містить нез`ясовані обставини, які мають суттєве значення по справі.

Вказівка того, що обвинувачений діяв за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, здійснюється лише щодо самого обвинуваченого без зазначення жодних дій, ролі невстановленої в ході досудового розслідування особи, ступеня участі кожної особи. Усі обставини в обвинувальному акті викладені виключно відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому жодних фактичних обставин щодо іншого співучасника, невстановленої в ході досудового розслідування особи, не встановлено. Немає в обвинувальному акті жодних вказівок на узгодженість дій обвинуваченого та іншої невстановленої в ході досудового розслідування особи, наявність у них спільного умислу на заволодіння майном потерпілого, відсутні відомості також про те, коли та де ОСОБА_4 вступив у попередню змову.

Зважаючи на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, за ч.2 ст.185 КК України, за відсутності в його діях ознаки таємності, з посиланням на вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченим за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, відсутність в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування жодних відомостей щодо суті діяння іншого співучасника, відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування жодних відомостей щодо виділення матеріалів досудового розслідування відносно невстановленої слідством особи, проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень щодо цієї особи із зазначенням номера кримінального провадження відносно цієї особи, внесеного до ЄРДР, суд вважає, що призначення даного обвинувального акта відносно ОСОБА_4 до судового розгляду буде порушенням права обвинуваченого на захист.

Зазначені недоліки не можуть бути усунені в стадії судового розгляду, оскільки КПК України не передбачає іншого процесуального способу приведення обвинувального акту у відповідність із Кодексом, ніж його повернення саме зі стадії підготовчого судового засідання. Інакше розгляд судом незрозумілого обвинувачення щодо місця і способу дій обвинуваченого буде порушенням його права на захист та недотриманням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000765 від 18.07.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, через невідповідність вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 92, 109, 291, 314-315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000765 від 18.07.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернути до Кіровоградської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя