КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року,

за участі: представник власника майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних справах, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на нерухоме майно (комплекс приміщень чотирьохповерхової будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , із забороною розпоряджатися та користуватись будь-яким чином вказаним нерухомим майном.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно, яке належить ОСОБА_6 є об`єктом кримінально протиправних дій та може бути використане як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Також слідчим суддею враховано і те, що майно на яке прокурор просить накласти арешт визнано речовим доказом.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок слідчого судді про те, що належне ОСОБА_6 нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій та може бути використано як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки предметом кримінально протиправних дій, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не може бути нерухоме майно. Крім того, визнання майна ОСОБА_6 речовим доказом не є достатнім для висновку про те, що вказане нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Ухвала слідчого судді не вмотивована в частині заборони власнику майна, а також іншим юридичним та фізичним особам розпоряджатись та користуватись нерухомим майном. Крім того, слідчим суддею не враховано, що застосування найбільш обтяжливого способу арешту майна призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності особи власника майна та орендарів вказаного нерухомого майна, ТОВ «ХОТЕЛ» та ТОВ «АДКОМ», що суперечить вимогам процесуального закону.

Щодо строку на апеляційне оскарження, захисник зазначає, що ОСОБА_6 не був присутнім при оголошенні оскаржуваної ухвали, оскільки не був повідомлений про дату та місце розгляду клопотання про арешт майна, а про її постановлення дізнався лише 14 вересня 2018 року.

В судове засідання, прокурор, який був належним чином повідомлений, не з`явився, про причини неявки його, колегії суддів не відомо.

Представник в судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції наголосив на тому, що власник майна копії оскаржуваної ухвали не отримував, а тому і не пропустив строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим не вважає за необхідне клопотати про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді з часу її оголошення.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17 серпня 2018 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням про арешт майна, що належить ОСОБА_6

17 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зазначене клопотання прокурора задоволено.

19 вересня 2018 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .

При цьому в апеляційній скарзі представник зазначає, що апеляційна скарга подана ним в межах строку на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не був повідомлений про розгляд клопотання прокурора та не був присутнім при оголошенні оскаржуваної ухвали, а про її постановлення дізнався лише 14 вересня 2018 року від слідчого. При цьому, копія оскаржуваної ухвали слідчого судді на адресу ОСОБА_6 не направлялася, і відповідно останнім не отримувалася.

З наданих суду матеріалів не вбачається поважності причин пропуску строку 5-денного строку оскарження ухвали слідчого судді з дня її проголошення. Та обставина, що розгляд клопотання прокурора відбувся без повідомлення власника майна чи його представника сама по собі не є поважною причиною, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс чітко визначає порядок і строки апеляційного оскарження та з метою забезпечення права особи на оскарження судового рішення, передбачає можливість подання апеляційної скарги такою особою протягом п`яти днів з дня отримання нею копії судового рішення. При цьому, в апеляційній скарзі взагалі відсутнє прохання особи, яка її подала про поновлення строку на апеляційне оскарження і в судовому засіданні таке клопотання принципово не заявлялось.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

При цьому колегія суддів враховує і те, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, в тому числі і у межах 5-денного строку на апеляційне оскарження, після отримання копії оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 399, 405 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних справах, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на нерухоме майно (комплекс приміщень чотирьохповерхової будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_8 , повернути особі, яка її подала, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з її апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/624/2018 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1