Провадження № 1-в/359/478/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання начальника державної установи "Бориспільської виправної колонії № 119" про переведення з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на 1 (один) місяць, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, засудженого за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2015 року за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до дев`яти років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,
в с т а н о в и в :
26.12.2018 року начальник державної установи "Бориспільської виправної колонії №119" ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.12.2018 року о 09 год. 20 хв. начальником відділення СПС №7 виправної установи ОСОБА_5 спільно з черговим помічником начальника установи ОСОБА_6 , оперуповноваженим ОВ установи ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 118 КВК України було запропоновано приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі згідно із затвердженим графіком на грудень місяць 2018 року, а саме: приступити до прибирання локальної дільниці відділення СПС №7. Необхідний інвентар (рукавиці, віник, совок) був наданий. Данні законні вимоги засуджений відмовився виконувати в категоричній формі. Після чого засудженого супроводжено до медичної частини установи для встановлення його стану здоров`я. Під час медичного огляду працівником медичної частини встановлено, що ОСОБА_3 за станом свого здоров`я може виконувати відповідні роботи, до яких його було залучено. У цьому зв`язку засудженому повторно запропоновано приступити до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, на що останній повторно відмовився в категоричній формі.

Враховуючи те, що засуджений під час відбування покарання характеризується негативно, систематично допускає порушення встановленого режиму відбуття покарання, та з огляду на неефективність раніше застосованих заходів дисциплінарного впливу, начальник державної установи "Бориспільської виправної колонії №119" просив суд помістити засудженого ОСОБА_3 до приміщення камерного типу строком на один місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
Після автоматизованого розподілу судової справи від 26.12.2018 року, дане клопотання призначено до судового розгляду на 27.12.2018 року на 12:00 год.
В судове засідання учасники не з`явились. Про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися прокурор, адміністрація виправної установи.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до переконання розглянути клопотання в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, оскільки їх участь, в тому числі і засудженого, не є обов`язковою.

З метою всебічного розгляду відповідного клопотання, на вимогу суду з установи відбування покарання надійшла особова справа засудженого.

Ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, приєднані до нього, та матеріали особової справи на засудженого, суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з 23.04.2015 року ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія №119», згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2015 р., засуджений до 9 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна. Згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2016 року ОСОБА_3 в порядку ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з розрахунку «день за два» з 19.03.2014 року по 31.03.2015 року.
У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається з поданого клопотання, 19.12.2018 року о 09 год. 20 хв. начальником відділення СПС №7 виправної установи ОСОБА_5 спільно з черговим помічником начальника установи ОСОБА_6 , оперуповноваженим ОВ установи ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 118 КВК України було запропоновано приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі згідно із затвердженим графіком на грудень місяць 2018 року, а саме: приступити до прибирання локальної дільниці відділення СПС №7. Необхідний інвентар (рукавиці, віник, совок) був наданий. Данні законні вимоги засуджений відмовився виконувати в категоричній формі. Після чого засудженого супроводжено до медичної частини установи для встановлення його стану здоров`я. Під час медичного огляду працівником медичної частини встановлено, що ОСОБА_3 за станом свого здоров`я може виконувати відповідні роботи, до яких його було залучено. У цьому зв`язку засудженому повторно запропоновано приступити до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, на що останній повторно відмовився в категоричній формі.

У відповідності до п. 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом № 2186/5 Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року, засуджені, з-поміж іншого, зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань ; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою установи виконання покарань.

Відповідні обов`язки для засуджених встановлені також ст. ст. 107, 118 КВК України.

У відповідності до ст. 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Факт порушення встановленого режиму відбуття покарання, вчиненого засудженим ОСОБА_3 , підтверджується матеріалами розслідування, долученими до клопотання, які досліджені в судовому засіданні (а.с. 6-16).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими твердження адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» щодо порушення засудженим ОСОБА_3 правил внутрішнього розпорядку, що виявилося у невиконанні останнім встановлених чинним законодавством вимог зазначених вище посадових осіб установи з приводу виконання робіт по обслуговуванню місць позбавлення волі, згідно із затвердженим графіком на грудень місяць 2018 року, а саме приступити до прибирання локальної дільниці відділення СПС № 7.

Так, частиною 1 ст. 132 КВК України передбачені стягнення, які накладаються на засуджених, що відбувають покарання в місцях позбавлення волі. За невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

В частині 3 ст. 134 КВК України визначено, що стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Так, до матеріалів клопотання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_3 , з якої вбачається, що останній, за час відбування покарання в виправній установі характеризується виключно негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Останній має двадцять одне непогашене стягнення. Допущені порушення були виражені у не виконанні вимог представників адміністрації, передбачених законодавством, порушенні розпорядку дня та вилучення заборонених предметів. Жодного заохочення не має. До нього застосовувалися різні види стягнень, в тому числі і у вигляд поміщення в дисциплінарний ізолятор в строк до п`ятнадцяти діб, однак їх застосування було безуспішним, оскільки засуджений своєї поведінки не змінив. Це також підтверджується довідкою про заохочення і стягнення засудженого (а.с. 5 та матеріалами особової справи).

Також засуджений ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку як схильний до нападу та захоплення заручників, злісний порушник режиму утримання. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, підтримує дружні стосунки виключно із засудженими негативної спрямованості. Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Вимоги адміністрації встановлені законодавством не виконує. Підтримує "Злодійські традиції" в місцях позбавлення волі, та підбурює на це і інших засуджених установи, що негативно впливає на виховний процес в установі.

Як вбачається з психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_3 , останній відноситься до категорії засуджених, що мають: негативний характер із адміністрацією, своїм негативним відношенням до відбування покарання не демонструє бажання та готовності звільнитися від відбування покарання по настанню передбачених законом пільг. Значимих психотравмуючих факторів не виявлено, до суїцидальної поведінки не схильний. До праці не залучається. Має ознаки лідера та впливу на інших засуджених. На профілактичному обліку у психолога не перебуває.

Так, наявність зазначеної кількості стягнень, послідовно і періодично застосованих до засудженого протягом усього строку відбування покарання, у поєднанні із проведеними заходами індивідуальної профілактичної роботи, а також поведінка засудженого ОСОБА_3 до вчинення проступку, який характеризується лише негативно, на думку суду вказують на безуспішність застосованих заходів впливу.

Згідно ч. 1ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Відповідно до витягу із протоколу №71 від 26.12.2018 року, на засіданні дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів про порушення засудженими вимог режиму утримання та передачі їх до суду для прийняття рішення стосовно можливого переведення засудженого до приміщення камерного типу, було прийнято рішення клопотати перед Бориспільським міськрайонним судом Київської області про переведення ОСОБА_3 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу, враховуючи, що інші заходи дисциплінарного впливу, які раніше були застосовані до засудженого виявились безуспішними.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що він двадцять один раз піддавався дисциплінарним стягненням (враховано лише непогашені), при цьому до нього застосовувалися різні види стягнень, однак останній належних висновків для себе не зробив і знов допустив порушення встановленого порядку відбування покарань у вигляді невиконання встановленої законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд приходить висновку, що до ОСОБА_3 слід застосувати стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу на 1 місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 107, 369-372, 376, 536-539 КПК України, ст.ст. 107, 118, 132, 134, 135 КВК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання начальника державної установи "Бориспільської виправної колонії № 119" ОСОБА_4 , - задовольнити.
Перевести засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, засудженого за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2015 року за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до дев`яти років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, - з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на 1 (один) місяць.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії засудженим до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семи днів з моменту отримання копії чи її вручення у встановленому порядку засудженому, а в разі подання апеляційної скарги по завершенню процедури апеляційного перегляду судового рішення.

Суддя ОСОБА_1