Ухвала

Іменем України
10 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 296/4481/17

Провадження № 51 9786 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення у кримінальному провадженні № 1-кп/296/168/18 щодо нього,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року вказана касаційна скарга була залишена без руху. Особі було вказано на недоліки поданої ним касаційної скарги та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали.
Засудженому було вказано про необхідність зазначити конкретно які самі рішення суду він оскаржує, уточнити у вступній та прохальній частині касаційної скарги дату постановлення оскаржуваних судових рішень.
На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 повторно подав касаційну скаргу, проте усіх недоліків та суперечностей поданої ним касаційної скарги вперше не усунув з огляду на наступне.
Так, у вступній частині своєї повторної касаційної скарги засуджений зазначає єдиний унікальний номер справи 296/4481/17, номер судового провадження 1-кп/296/168/18, у яких його засуджено вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2018 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17 жовтня 2018 року його апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції від 14 серпня 2018 року повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 КПК України, оскільки ним було подано апеляційну скаргу із пропуском строку та не зазначено клопотання про його поновлення.
Проте, у своїй цій же касаційній скарзі із доповненнями до неї засуджений ОСОБА_4 описує обставини його засудження вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2017 року залишено без зміни та помилкове, на його думку, застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України. Вказані вирок та ухвала постановлені в іншому кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером справи 295/11597/16-к.
Таким чином, в порушення вимог ст. 427 ч. 1 п. 3 КПК України засуджений так і не зазначає конкретно які самі рішення суду він оскаржує. Вказана обставина позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити чи є оскаржувані судові рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України, а також визначити чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.
З врахуванням того, що останній вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2018 року (єдиний унікальний номер справи 296/4481/17, номер судового провадження 1-кп/296/168/18) не переглядався в апеляційному порядку, то відповідно до ст. 424 ч. 2 КПК України, він не може бути оскаржений в касаційному порядку. Питання ж про перегляд ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 17 жовтня 2018 року, яка відповідно до ст. 399 ч. 6 КПК України може бути предметом касаційного перегляду, в касаційній скарзі не порушується.
Якщо ж засуджений ОСОБА_4 бажає оскаржити вирок Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2017 року щодо нього, то йому необхідно врахувати положення ст. 426 КПК України щодо строку на касаційне оскарження, та, у разі необхідності, подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначивши причини, які перешкодили йому звернутися із касаційною скаргою у передбачений законом трьохмісячний строк, одночасно подавши касаційну скаргу з дотриманням встановлених до неї вимог ст. 427 КПК України.
Якщо ж засуджений ОСОБА_4 не погоджується із будь-яким із рішень в частині застосування до нього положень ст. 72 ч. 5 КК України, то він, його захисник або члени його сім`ї не позбавлені права повторно звернутися із окремим клопотанням до суду першої інстанції про застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII за наявності відповідних підстав передбачених законом в порядку виконання вироку на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України. Відповідні доводи, які, на його думку, дають підстави для іншого зарахування йому на підставі ст. 72 ч. 5 КК України попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання можуть бути ним зазначені в такому клопотанні.
Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 1, ч. 4 КПК України касаційна скарга, яку залишено без руху, підлягає поверненню, якщо особа не усунула її недоліки в установлений строк, що не позбавляє її права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 427, 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу разом із доповненнями до неї засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3