Ухвала

01 листопада 2018 р.

м. Київ

справа № 369/10396/13-к

провадження № 51-453км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 000036 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

встановив:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а кримінальне провадження закрити. Зазначає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведені однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому висновки суду про доведеність вини за ч. 2 ст. 368 КК України не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах. Зокрема, в матеріалах кримінального провадження відсутні постанови керівника органу досудового розслідування або прокурора від 01 серпня 2013 року про використання заздалегідь ідентифікованих засобів; відсутнє письмове доручення слідчого або прокурора оперативному підрозділу для проведення негласних слідчих дій, протоколи вручення та вилучення спеціальних технічних засобів прихованої аудіо, відео фіксації у заявника ОСОБА_6 . Посилається на те, що прокол від 01 серпня 2013 року є неналежним доказом. Крім того, судом апеляційної інстанції взято до уваги наявність документів, які були йому надані стороною обвинувачення та не були відкриті стороні захисту у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, чим порушено основні засади кримінального провадження та право обвинуваченого на захист, оскільки змушує останнього захищатися від нових доказів, без надання можливості і часу для їх спростування.

Зазначене кримінальне провадження призначено до касаційного розгляду на 01 листопада 2018 року.

До початку судового розгляду по суті прокурор заявила клопотання про відкладення слухання провадження, оскільки на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (справа № 751/7557/17, провадження № 13-3758км18), в якому порушено питання аналогічне обставинам зазначеним у касаційній скарзі засудженого доводів.

Заслухавши думку засудженого ОСОБА_6 , враховуючи вимоги ч. 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо повноважень Верховного Суду із забезпечення сталості та єдності судової практики, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та відкласти розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на іншу дату.

Керуючись ч. 4 ст. 371, ст. 434 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Розгляд касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року щодо нього відкласти на 10 год. 04 грудня 2018 року.

Про місце і час касаційного розгляду повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3