Справа № 308/1295/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та захисника

підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/119/19, за апеляційною скаргою, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2019 року частково задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 ізастосовано щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України,
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу їх вимогу; не залишати місця постійного проживання АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали встановлено до 05.04.2019.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 05 лютого 2019 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , який підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, пов`язане з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, який припиняв хуліганські дії. У клопотанні вказується на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами : допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків та огляду відеозапису. Разом із тим, вказує на те, що ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину середньої тяжкості, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі, а також враховуючи надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вищевказаного кримінального правопорушення, існують підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, залишити місце свого проживання та виїхати за межі кордону України, де буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним злочину, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом погроз, підкупу, умовлянням свідків і потерпілого, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини. На підставі наведеного, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані до клопотання докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, який на даний момент є мінімальним, а також впливу на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, чим перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Разом із тим, вказується на те, що слідчим та прокурором не доведено ризиків вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження своєї діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного : раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, і хоча розлучений та офіційно ніде не працює, однак, утримує двох неповнолітніх дітей та допомагає колишній дружині в їх вихованні, слідчий суддя прийшов до висновку про достатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що його підозра у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України є необґрунтованою, спростовується його показами та показами свідка ОСОБА_11 , долученим до заперечень на клопотання слідчого відеозаписом, протоколом огляду предметів від 01.02.2019. При цьому, стверджує, що в нього виникли неприязні відносини до ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які пов`язані з пошкодженням майна, ввіреного йому в користування, та на його думку бездіяльністю ОСОБА_12 та ОСОБА_10 як осіб, відповідальних за належний стан доріг, де відбулося пошкодження авмомобіля, що у свою чергу виключає в його діях мотив явної неповаги до суспільства (суб`єктивну сторону хуліганства), оскільки його дії мали на меті врегулювання власного проблемного питання та змусити підприємство полагодити дорогу. Крім того, вказує на те, що застосований щодо нього запобіжний захід є неспівмірним із тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчить певна практика Закарпатського апеляційного суду, так як санкцією ч. 3 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 років, а він раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим, можливе його звільнення від кримінальної відповідальності. Разом із тим, посилається на те, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що клопотання слідчого не містить посилання на матеріали (докази), які б підтверджували зазначені в клопотанні ризики, а також не містить викладу обставин у підтвердження неможливості застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого, з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що апеляційним судом не приймалось рішення про розгляд судового провадження за обов`язкової участі підозрюваного, що ОСОБА_6 відповідно до вимог закону повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища ; що в розгляді судового провадження приймав участь захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , який просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності апелянта.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування матеріали (документи) доводять обставини, що свідчать про наявність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-караного діяння. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами : допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , огляду відеозапису, на підставі яких 04.02.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке цього ж дня йому вручено. Відповідно до повідомлення про підозру дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України. За передбачені ч. 3 ст. 296 КК України діяння винній особі може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання вищенаведені докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінально-карних дій, у тому числі підозру в скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема, ризиківможливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, який на даний момент є мінімальним, а також впливу на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, чим підозрюваний ОСОБА_6 перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Указаний висновок ґрунтується на доказах зібраних у кримінальному провадженні, які приєднані до клопотання, узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим, тому доводи апеляційної скарги про відсутність даних у підтвердження встановлених слідчим суддею ризиків відхиляються.

Колегія суддів також погоджується з викладеними в ухвалі слідчого судді висновками, відповідно до яких не знайшли свого підтвердження доводи слідчого про існування ризиків вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження своєї діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вказані висновки апелянтом не оспорюються, з урахуванням положень ст. 404 КПК України не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими.

При оцінці доводів клопотання та прийнятті процесуального рішення, слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано послався і на дані про особу ОСОБА_6 : раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, і хоча розлучений та офіційно ніде не працює, однак, утримує двох неповнолітніх дітей та допомагає колишній дружині в їх вихованні.

Колегія суддів з урахуванням наведеного вище, вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про достатність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, а не застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про встановлення якого клопотали слідчий та прокурор.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, характером, способом ті місцем вчинений дій, які неодноразово повторювались і тривали майже на протязі двох годин, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини в їх сукупності свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосований запобіжний захід є неспівмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, про що свідчить певна практика Закарпатського апеляційного суду, та санкція ч. 3 ст. 296 КК України, колегія суддів вважає такими, що не спростовують викладених в ухвалі слідчого суддів висновків і не ґрунтуються на вимогах закону й тому відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого саме ч. 3 ст. 296 КК України є необґрунтованою, колегія суддів визнає такими, що не узгоджуються з вимогами закону й відхиляє їх, оскільки на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карного діяння.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При розгляді апеляційної скарги, колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, сприяла учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказував захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав підозрюваний ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2019 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 296 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. 30 хв. до 07 год. ранку,- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: