ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/547/19 Номер провадження 11-сс/814/127/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем: ОСОБА_5 ,,
за участю: особи, майно якої конфісковано ОСОБА_6 (в режимі відеконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2019 року , -

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2019 року подання начальника ДУ «Полтавська установи виконання покарань (№23) задоволено та конфісковано в дохід держави мобільний телефон марки «Samsung GT S5230» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який вилучено 04 січня 2019 року у засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с . Ганнівці, Жидагівського району Полтавської області та мешканця АДРЕСА_1 , конфіскувати в дохід держави.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 всупереч встановленому порядку зберігав мобільний телефон, який віднесений до переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, а тому він підлягає вилученню та конфіскації.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська установи виконання покарань (№23). Свої вимоги апелянт мотивує тим, що при винесенні рішення слідчий суддя не звернув увагу на те, що заборонені предмети, які надійшли в посилці, засуджений ОСОБА_6 при собі не зберігав, правопорушення не вчиняв, він не є власником переданих на його адресу заборонених предметів, а тому конфіскація у нього мобільного телефону є незаконною. При цьому, прокурор наголошує, що в даному випадку законодавством передбачено складання протоколу про адміправопорушення щодо особи, яка намагалася передати заборонені предмети засудженому, а питання щодо конфіскації цього предмету повинен вирішувати суду під час розгляду справи щодо цієї особи.

Одночасно прокурор просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що всупереч ст. 539 КПК України вказане подання розглядалося без його участі прокурора, у зв`язку з чим можливості своєчасно ознайомитись із ухвалою він не мав. Отримав копію ухвалу 06.02.2019 року та оскаржив її протягом визначено строку з дня отримання.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

Прокурор до суду не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримував.

Мотиви суду

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 3 цієї статті , якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження прокурор не був присутнім під час розгляду подання про конфіскацію вилучених предметів. Копію ухвали від 01.02.2019 року отримав 06.02.2019 року та оскаржив її протягом п`яти днів з дня отримання копії, а тому колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що подана вчасно.

Що стосується суті апеляційних вимог, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч.3ст.26 КПК України, слідчий суддя, суду кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги Закону слідчим суддею дотримано не було.

Задовольняючи подання начальника ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23) та приймаючи рішення про конфіскацію мобільного телефону марки «Samsung GT S5230» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), слідчий суддя вказав , що засуджений ОСОБА_6 всупереч встановленому порядку його зберігав, а тому він підлягає вилученню та конфіскації.

Проте з вказаними висновками слідчого судді колегія суддів не може погодитися, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормі закону виходячи з такого.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів та змісту оскарженого рішення слідчого судді, під час перегляду посилки , яка надійшла засудженому ОСОБА_6 , що утримується в державній станові «Полтавська установа виконання покарань ( №23)» від громадянки ОСОБА_8 , ( адреса відправника посилки: м. Полтава, вул. Горішні Плавні, відділення №4 Нова пошта, вул. Гірників, 25,) в продуктах харчування було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung GT S5230» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ).

Частиною ч. ст. 102 КВК України передбачено конфіскацію речей та предметів, які заборонено використовувати в колоніях за рішенням слідчого судді.

Згідно з диспозицією вказаної статті, обов`язковою умовою конфіскації є зберігання таких речей засудженим та їх вилучення саме у засудженого ( обвинуваченого).

Проте , як випливає з матеріалів подання та зазначено самим слідчим суддею, заборонений предмет у володінні та користуванні засудженого ОСОБА_6 не перебував та був вилучений під час перегляду посилки , яка надійшла на його ім`я від третьої особи.

Таким чином, слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та дійшов до передчасного висновку про задоволення подання та конфіскацію забороненого предмету.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляції прокурора , що чинним законодавством передбачена відповідальність згідно з КУпАП , за передачу або спробу передачі особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, заборонених для передачі предметів , а спеціальними нормативними документами детально врегульовано порядок дій працівників установ при виявленні таких спроб ( ст. 188 КУпАП).

Тому , звертаючись до слідчого судді з поданням про конфіскацію мобільного телефону, який був виявлений в посилці , адресованій засудженому та безпосередньо в його користуванні ще не перебував , було порушено вищевказані норми, а слідчий суддя при розгляді подання на вказані порушення уваги не звернув та безпідставно його задовольнив.

При цьому , колегія суддів наголошує на тому , що слідчим суддею було допущено порушення прав особи, яка є власником забороненого предмету, оскільки вирішено питання про конфіскацію належного особі майна без інформування її про це та без дотримання законної процедури.

Таким чином, доводи прокурора про необґрунтованість рішення слідчого судді в частині конфіскації та передачі в дохід держави вилученого у засудженого ОСОБА_6 майна, на думку колегії суддів є слушними, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової, про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури ОСОБА_7 задовольнити;

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2019 року скасувати;

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ «Полтавська установи виконання покарань (№23) про конфіскацію в дохід держави мобільний телефон марки «Samsung GT S5230» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який вилучено 04 січня 2019 року у засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівці, Жидагівського району Полтавської області та мешканця АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4