Провадження № 1-кс/727/4445/18
Ухвала
Іменем України

18 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:
особи, яка подала клопотання - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000785 від 07.04.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна.

В клопотанні посилається на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців ОСОБА_4 від 18 квітня 2018 року в кримінальному провадженні №0000785 від 07.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України за клопотанням погодженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 накладено арешт на нерухоме майно, яке на лежить на праві приватної власності мені, ОСОБА_6 , у вигляді заборони відчужувати його, а саме на квартиру загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 28, 8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що накладення арешту на вказане майно, власником якого є ОСОБА_3 , із забороною його відчуження, є безпідставним та необгрунтованим, порушує гарантії вільно розпоряджатися своїм майном на праві власності, встановлені Конституцією України (ст.41).

Так, ОСОБА_3 власником квартири, на яку накладено арешт, на підставі договору купівлі - продажу квартири (серія та номер 5337) від 20 жовтня 2017 року. Цей договір є нотаріально посвідченим, відносно нього діє презумпція правомірності правочину, яка передбачена, згідно ст. 204 ЦК України. Зокрема презумпція правомірності правочину означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин. Вона полягає у припущенні, що особа, вчиняючи правочин, діє правомірно. Своїм підґрунтям встановлення презумпції правомірності правочину має визначальний принцип приватного права «Дозволено все, що прямо не заборонено законом», а також такі засади цивільного права, як свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства (див. коментар до ст. З ЦК). Згідно з цими засадами припускається, що особа може, реалізуючи своє право свободи договору (а точніше - право свободи правочину) вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії. При цьому не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства: достатньо, що закон не визначає ці дії як заборонені.

В ухвалі слідчого судді міститься посилання на те, що 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу посвідчена довіреність, якою ОСОБА_7 уповноважив - ОСОБА_8 на представництво його інтересів з усіма необхідними повноваженнями у тому числі розпорядження, відчуження, міни тощо належним йому майном. Також у ухвалі слідчого судді зазначено, що зі слів ОСОБА_7 ОСОБА_9 під час її допиту стало відомо, що ОСОБА_7 не давав своєї вільної згоди на представництво його інтересів ОСОБА_8 та що проти ОСОБА_10 відчуження належного йому майна. Вказані обставини спростовуються фактом нотаріально посвідченої довіреності на ім`я ОСОБА_8 від ОСОБА_10 , а також розписками, які власноручно написав ОСОБА_10 - ОСОБА_8 . Вказані розписки я можу надати слідчому судді для ознайомлення при розгляд даного клопотання.

Просить суд скасувати арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , у вигляді заборони відчужувати його, а саме на квартиру загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 28, 8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні №0000785 від 07.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку ОСОБА_3 , приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців ОСОБА_4 від 18 квітня 2018 року в кримінальному провадженні №0000785 від 07.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України за клопотанням погодженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 накладено арешт на нерухоме майно, яке на лежить на праві приватної власності мені, ОСОБА_6 , у вигляді заборони відчужувати його, а саме на квартиру загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 28, 8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Беручи до уваги наведене, приходжу до висновку що в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, та не було наведено підстав що б слугували змінам або взагалі скасуванню арешту на майно, а тому вважаю що відсутні обставини передбачені ст.. 174 КПК України для скасування арешту, а саме що в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000785 від 07.04.2018 року.

Ухвала до оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1