Номер провадження1-кп/447/94/18
Справа №447/2761/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР №0000842 від 04.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.10.2015р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання його неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 26.06.2015 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, в березні 2016 року, працював на ТзОВ «Леоні», де отримував заробітну плату, в період з 24.03.2016 до 13.09.2016 перебував на обліку у центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю, у квітні 2017 року працював на ТОВ «Фуджікура», де отримував заробітну плату, які достатні для оплати аліментів на утримання дітей, а в періоди між отриманням вказаних видів доходів та після квітня 2017 року по даний час самостійно забезпечував себе матеріальними доходами, виконуючи оплатно роботи за усними домовленостями із особами, які потребували допомоги у своїй господарській діяльності, тобто мав реальну можливість сплачувати аліменти, однак своїм дітям матеріально не допомагав, їх матеріальним становищем не цікавився та участі в матеріальному забезпеченні не приймав, а зароблені кошти витрачав на власні потреби, тим самим злісно ухилився від оплати аліментів на утримання дитини, і в період з березня 2016 року до 01 грудня 2017 року його заборгованість по оплаті аліментів становить 30240,08 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів ( аліментів) на утримання дітей, тобто вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст.164 КК України.

14.12.2017року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка є потерпілою було укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони домовилися про наступне. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується після ухвалення вироку судом, відшкодувати заподіяну потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 30240,08грн., здійснювати переказ щомісячно грошових коштів в розмірі 1200 гривень на картковий рахунок « Ощадбанку» № картки: НОМЕР_1 .

За умови виконання вищевказаних домовленостей сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України у виді 1 року обмеження волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала укладену угоду про примирення від 14.12.2017 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані ч.1 ст.164 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає повністю.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде призначене у разі затвердження угоди та зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, визначені в угоді про примирення.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.314,373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 14.12.2017 року, укладену між потерпілою у кримінальному провадженні №0000842 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, з іншої сторони.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1