Номер провадження: 11-сс/813/216/19
Номер справи місцевого суду: 523/1445/19 1-кс/523/534/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари Київської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 діб та припиняє свою дію 29.03.2019 р.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню, повністю знайшла своє підтвердження зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

З урахуванням підвищеної суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_7 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, тяжкості вчиненого ним злочину, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник ОСОБА_8 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та безпідставною з наступних підстав:
1) слідчий суддя не обґрунтував недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, а матеріали справи не місять таких доказів;
2) слідчим суддею не розглянуто клопотання захисника про допит свідків, що відповідно до положень ст.ст. 409, 410 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
3) ні слідчий, ні прокурор не навели обставини, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України;
4) слідчий суддя не врахував данні про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, фізичний стан та не звернув уваги на наявність у нього тілесних ушкоджень та те, що він потребує медичної допомоги.
Посилаючись на наведені доводи захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з правом відвідування КУ «МКЛ №11».
В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та доповнень до неї та просили їх задовольнити, прокурор заперечував проти їх задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З матеріалів провадження видно, що 27.01.2019 р. ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у тому, що він 26.01.2019 р. о 21 год. 45 хв. знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи у внутрішньому дворі бару «Забава» за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 59-а, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та грубо порушуючи громадський порядок, здійснив постріли з належного йому пістолету «Форт 12Р» та завдав поранення трьом особам.

Відповідно до санкції зазначеної норми кримінального закону, вона передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.

З матеріалів провадження випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та приймаючи до уваги те, що стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої йому підозри, колегія суддів вважає, що вона знайшла своє підтвердження в матеріалах провадження та в ухвалі слідчого судді, у зв`язку з чим доведеності вказаного факту під час апеляційного розгляду скарги захисника не має необхідності.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, особливу зухвалість вчинення злочину та виявлення явної неповаги до життя особи, а також виходить з того, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих даному кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів, перешкоджанні провадженню іншим чином.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, розлучений, про що зазначав слідчий суддя в своїх ухвалі,окрім того, вчинив злочин у стані сильного алкогольного сп`яніння, що характеризує як його особу з антисоціальною спрямованістю.

У зв`язку з чим, доводи захисника ОСОБА_8 з приводу відсутності обґрунтованості застосування найбільш суворого запобіжного заходу, відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги та вмотивовані в ухвалі слідчого судді.

Щодо доводів захисника з приводу відмови слідчим суддею в задоволенні клопотання захисника щодо допиту свідків, апеляційний суд звертає увагу адвоката ОСОБА_8 на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд, до якого прибув або доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права, в тому числі заявляти клопотання про виклик і допит свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення питань цього розгляду.

Частиною 4 вказаної норми зазначено, що за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, тому це не є обов`язком слідчого судді.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам, а доводи захисника з цього приводу в судовому засіданні ним жодним чином не доведені.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги захисника, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Так, відповідно до вимог ст. 176 КПК України, запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що строк дії ухвали становить 60 днів та припиняє свою дію 29.03.2019 р.

Разом з тим, таке обрахування строку тримання під вартою є помилковим, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 датоване 27.01.2019 р. та повідомлене підозрюваному в цей же день (а.п. 42-47), тому з цієї дати обчислюється строк досудового розслідування, який закінчується 27.03.2019 р. Тобто, слідчим суддею визначено строк дії запобіжного заходу поза межами строку досудового розслідування.

З огляду на зазначені обставини, ухвала слідчого судді щодо строку дії запобіжного заходу не відповідає вимогам закону та підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог закону.

Щодо доводів захисника про не надання медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_7 та неможливість тримання його в умовах УВП через погіршення стану здоров`я, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи.
Разом з тим, в п. 89 рішення ЄСПЛ „Тесленко проти України передбачено, що національні органи несуть відповідальність за ушкодження, якщо не доведуть того, що заявник був травмований до взяття його під варту, або не пояснять походження його травм.

При цьому обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені, оскільки наявність у підозрюваного двостороннього переламу нижньої щелепи, не можуть бути беззаперечною обставиною неможливості застосування до нього такого запобіжного заходу.
Натомість, колегія суддів вважає за необхідне з метою дотримання прав підозрюваного, зобов`язати відповідальних осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_7 та, у разі необхідності, надати йому належну медичну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, правильно обрахувавши його строк у межах строку досудового слідства.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 27 березня 2019 року включно, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Зобов`язати відповідальних осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити медичне обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, у разі необхідності, надати йому належну медичну допомогу.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4