Справа № 675/2630/18
Провадження № 1-в/675/340/2018
У Х В А Л А

"30" листопада 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі : головуючого -
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Ізяславського РС з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши подання начальника Ізяславського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який засуджений 02.09.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки
УСТАНОВИВ:
Із подання вбачається, що ОСОБА_5 поставлений на облік 24.10.2016 року, 31.10.2016 року засуджений ознайомлений під підпис з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, з обов`язками покладеними на нього судом, а також ОСОБА_5 , був попереджений про недопустимість скоєння нового злочину та вчинення адміністративних правопорушень.
27 квітня 2017 року на адресу органу пробації надійшли матеріали із СУ ГУ НП в Миколаївській області відносно ОСОБА_5 , про те, що останній підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України. Дата внесення відомостей до ЄРДР за №0005626 від 14.10.2016 року, та 27.03.2017 року матеріали з обвинувальним актом направлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

27.04.2017року начальником Ізяславського РС з питань пробації було складено картку на засуджену особу, яка вчинила нове кримінальне правопорушення, у якій зазначено відомості, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення до постановки на облік.
14.05.2018 року до органу пробації надійшов вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2018 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у вказаному вироку зазначено, що вирок Святошинського районного суду м. Києва яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.
Згідно повідомлення Ленінського районного суду м. Миколаєва № 489/1554/17/30847/2018 від 05.09.2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, надіслано до Апеляційного суду Миколаївської області для визначення підсудності, та справу передано до Заводського суду м. Миколаєва.
Станом на 16.10.2018 року обвинувального вироку, що набрав законної сили за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_5 , орган пробації не отримував.
Згідно довідок-характеристик Радошівської сільської ради ОСОБА_5 , характеризувався з позитивної сторони, згідно характеристик Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , за час перебування в ізоляторі зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму утримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень та заохочень не має.
Протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності не притягувався, для реєстрації не з`являвся у зв`язку з тим що з 07.11.2016 року утримується в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КК України, ч. 1 ст. 17 КПК України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, визначається, що особа вважається не винуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.
Враховуючи викладене, матеріали подання направлені до Ізяславського районного суду Хмельницької області для вирішення питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В судовому засіданні начальник Ізяславського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_4 подання підтримав.
Прокурор Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечила проти задоволення подання, оскільки наявні відомості про вчинення ОСОБА_5 нового злочину, а тому подання вважає передчасним.
Заслухавши ОСОБА_4 , з`ясувавши думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 02.09.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
ОСОБА_5 поставлений на облік Ізяславському районному секторі філії державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області 24.10.2016 року, 31.10.2016 року засуджений ознайомлений під підпис з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, з обов`язками покладеними на нього судом, а також ОСОБА_5 , був попереджений про недопустимість скоєння нового злочину та вчинення адміністративних правопорушень.

27.04.2017 року на адресу органу пробації надійшли матеріали з СУ ГУ НП в Миколаївській області відносно ОСОБА_5 , про те, що останній підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України. Дата внесення відомостей до ЄРДР за №0005626 від 14.10.2016 року, та 27.03.2017 року матеріали з обвинувальним актом направлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

14.05.2018 року до органу пробації надійшов вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2018 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, у вказаному вироку зазначено, що вирок Святошинського районного суду м. Києва яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.
Згідно повідомлення Ленінського районного суду м. Миколаєва № 489/1554/17/30847/2018 від 05.09.2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, надіслано до Апеляційного суду Миколаївської області для визначення підсудності, та справу передано до Заводського суду м. Миколаєва.
Відомостей про призначення покарання за вказаним вище обвинуваченням на даний час немає.
Враховуючи, що суду надані достатні докази, що свідчать про вчинення ОСОБА_5 нового злочину після постановлення вироку щодо нього Святошинським районним судом м. Києва 02.09.2016 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання.

На підставі ст. 75, 78 Кримінального кодексу України, ст. 165 КВК України, керуючись ст.ст. 539, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи діб з часу її проголошення.

Суддя ОСОБА_1