Справа № 405/773/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 12.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 12.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Кіровоградській області, відповідно до частини 3 статті 18, примітки 1 до статті 364, примітки 2 до статті 368 КК України, пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», постійно здійснював функцію представника органу місцевого самоврядування та являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється фізичною особою підприємцем. Свою підприємницьку діяльність ОСОБА_5 здійснює на території Кіровоградської області у Долинському та Устинівському районах, у магазинах з продажу продовольчих та непродовольчих товарів. Для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 залучає найманих працівників.

04.01.2019 на мобільний телефон ФОП ОСОБА_5 надійшов телефонний дзвінок від головного державного інспектора Управління Держпраці у Кіровоградській області ОСОБА_4 , який по телефону повідомив, що йому необхідно провести перевірку охорони праці ФОП ОСОБА_5 у період з 09.01.2019 по 10.01.2019. З цією метою ФОП ОСОБА_5 необхідно прибути до службового кабінету ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , та надати відповідні документи.

В подальшому 09.01.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету останнього відбулась зустріч в ході якої ОСОБА_4 ознайомившись із документами, які підтверджують здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 та документами, які підтверджують працевлаштування найманих працівників у магазинах останнього, ОСОБА_4 усно було викладено висновок, що у ФОП ОСОБА_5 наявні порушення законодавства про працю в частині праці найманих працівників без вихідних днів, як це передбачено трудовим контрактом а також, що один із працівників отримує заробітню платню меншу ніж мінімальна. Загалом ОСОБА_4 усно нарахував порушень на суму 150000 гривень.

У подальшому 15.01.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету останнього розташованому в АДРЕСА_2 , відбулась повторна зустріч в ході якої ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 два акти інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, перший у якому не виявлено порушень трудового законодавства ФОП ОСОБА_5 та другий у якому наявні порушення трудового законодавства ФОП ОСОБА_5 в частині ст. 95 КЗпПУ та ч. 5 ст. 3-1 ЗУ «Про оплату праці» продавця ОСОБА_6 та застосував розрахунки відповідно до яких ОСОБА_5 мав сплатити штраф у сумі 98500 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з метою власного збагачення, всупереч інтересам служби, використовуючи наданні йому повноваження запропонував ОСОБА_5 за щомісячну винагороду в сумі 500 грн./місяць вирішити питання про не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказані порушення трудового законодавства.

21.01.2019 о 11.30 годині в приміщенні службового кабінету ОСОБА_4 між останнім та ОСОБА_5 відбулась зустріч в ході якої ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 картковий рахунок відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , знайомій ОСОБА_4 , на який потрібно покласти кошти в сумі 6000 грн., як оплату за не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення трудового законодавства на протязі року з розрахунку 500 грн./місяць.

Цього ж дня ОСОБА_5 о 13.11. годині перебуваючи у відділенні «Долинське нове» Кіровоградського РУ ПАТ КБ ПриватБанк по вул. Нова, 102, в м. Долинська, Кіровоградської області, на вимогу ОСОБА_4 здійснив оплату коштів в сумі 6000 грн., як неправомірну вигоду, за вирішення питання про не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення трудового законодавства, які вніс на картковий рахунок відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно ч.1, ч.2 ст.172 КК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий в суді клопотання підтримав та просив його задовольнити, крім того, просив з метою уникнення відчуження майна, на яке накладається арешт, розглядати клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_4 .

З метою встановлення істини по справі, оскільки арешт майна ОСОБА_4 має суттєве значення для виконання в майбутньому засад кримінального судочинства, та є наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна відчуження майна, на яке може бути накладений арешт, ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає дане клопотання без повідомлення підозрюваного, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку слідчого, вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 12.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вищевказаних обставин (витяг з ЄРДР від 12.01.2019 а.п. 6).

22.01.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.п.51-56).

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно довідки ОКП КООБТІ право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 (а.п.60).

Отже, з`ясувавши у даному клопотанні фактичні дані, слідчий суддя вважає, що зазначене в клопотанні майно, враховуючи п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, підлягає арешту, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, є розумні підстави вважати про можливість використання частини вказаного в клопотанні майна як доказу у даному кримінальному провадженні, тобто наявні підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 12.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності.

Заборонити розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8