КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України.
Таке рішення суд мотивував тим, що скарга ОСОБА_5 подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню. Разом з цим, суд зазначив, що під час здійснення екстрадиційної перевірки передбачено оскарження рішення про видачу особи, оскарження інших рішень або ж дій такої перевірки законодавцем не передбачено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та не відповідає вимогам чинного законодавства; рішення судуобґрунтоване на основі довільно обраних норм КПК Україниі так, ніби кримінальне процесуальне законодавство не містить у собі відповідні положення Конституції України та міжнародних договорів, які мають вищу юридичну силу, ніж КПК України; застосування щодо його скарги положень ч. 1 ст. 303 КПК України, без урахування положень ч. 6 ст. 9 КПК України, є помилковим з точки зору правозастосування, що призведе до порушення прав і свобод особи, як людини і громадянина у виді позбавлення доступу до правосуддя на території України.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження №1-кс-53465/18 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просиввизнати неправомірною і протиправною бездіяльність ГПУ в особі заступника начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_6 та прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги та екстрадиції того ж Департаменту ОСОБА_7 , яка полягає в неоформлені згідно з ч. 2 ст. 590 КПК 23.03.2017 рішення про відмову у видачі ОСОБА_5 в РМ за запитом ГП РМ від 17.01.2017 з направленням ОСОБА_5 відповідного повідомлення, та в ненаданні йому адвокату ОСОБА_8 можливості ознайомитися з матеріалами екстрадиційної перевірки за запитами ГП РФ від 15.04.2015 та РМ від 17.01.2017 щодо ОСОБА_5 ; визнати неправомірним та протиправним проведення ГПУ в теперішній час розпочатої 28.03.2015 екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_5 як не маючої після правової підстави (та за межами розумного строку - ст. 28 КПК); зобов`язати ГПУ оформити в письмовому вигляді прийняте ГПУ 23.03.2017 рішення про відмову у видачі ОСОБА_5 в РМ за запитом ГП РМ від 17.01.2017 та направити повідомлення про це ОСОБА_5 ; надати адвокату ОСОБА_8 можливість ознайомитися з матеріалами екстрадиційної перевірки за запитами ГП РФ від 15.04.2015 та ГПРМ від 17.01.2017.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 слідчий суддя послався на те, що скарга подана на бездіяльність прокурора, оскарження якої не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України. При цьому зазначив, що під час здійснення екстрадиційної перевірки передбачено оскарження рішення про видачу особи, оскарження інших рішень або ж дій такої перевірки законодавцем не передбачено.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.
Так, частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, а також рішення при застосуванні заходів безпеки.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Частиною 4 ст. 399 КПК України визначено, якщо апеляційна скарга, подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.
Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення. Зокрема главою 44 КПК України передбачено оскарження рішення про видачу особи, оскарження інших рішень або ж дій під час проведення екстрадиційної перевірки чинним Законодавством не передбачено, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
За таких обставин колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/291/2019
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1