Справа № 202/1015/19
Провадження № 1-кс/202/1630/2019
УХВАЛА
Іменем України

08 лютого 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Калитва, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, з загальною середньою освітою, займає посаду директора ТОВ «Агрошина», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2018 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 31.01.2019 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.
06 лютого 2019 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 затримано, в порядку ст. 208 КПК України та 07 лютого 2019 року повідомлено про підозру у тому, що 28 січня 2019 року на перехресті вул. Батумський та проспекту Петра Калнишевського у м. Дніпро, діючи за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 застосовуючи фізичну силу проти волі ОСОБА_10 , примусово взяли останнього за руки, силоміць заштовхали його у невстановлений слідством транспортний засіб темного кольору. Далі, умисно з метою обмеження волі потерпілого ОСОБА_10 заблокували за допомогою електронного замку двері автомобіля, та умисно продовжуючи свої злочинні дії завдали фізичних страждань які виразилися у неодноразовому нанесенні ударів руками в область обличчя та тулуба ОСОБА_10 чим завдали останньому тілесних ушкоджень та фізичних страждань. Після чого, на вказаному автомобілі повезли останнього в бік вулиці Титова у м. Дніпро, чим фактично обмежили свободу переміщення ОСОБА_10 .

Далі, 28 січня 2019 року приблизно о 19 годині ОСОБА_7 знаходячись у підвальному приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 64, реалізуючи раптово виниклий злочини умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, через нанесення не менш двох ударів долонею в область обличчя ОСОБА_10 відкрито викрав ланцюг з хрестиком із металу жовтого кольору, що належить на ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 у період часу з 28.01.2019 року по 06.02.2019 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, під надуманим приводом про наявні фінансові зобов`язання ОСОБА_10 перед останніми, а саме заборгованості в розмірі 100 000 гривень, умисно вимагали передати їм майно ОСОБА_10 , у тому числі грошові кошти, що знаходились на особистих рахунках останнього з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_10 .

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених:

-ч. 2 ст. 146 КК України, тобто викраденні людини з корисливих мотивів, з наступним незаконним позбавленням волі ОСОБА_10 вчинені за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.

-ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;

-ч. 2 ст. 189 КК України, тобто в вимозі передати чуже майно з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

08 лютого 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було подано клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, наполягав на обранні саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. При цьому просив не визначати заставу, оскільки вчинені підозрюваним злочини пов`язані з насильством.

Захисник адвокат ОСОБА_6 зазначив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 необґрунтована. А також, враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не доведено ризики, яким обґрунтовується клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. Крім того, зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має родину, двох малолітніх дітей, а тому недоцільно застосовувати до нього найтяжчій запобіжний захід.
Захисник адвокат ОСОБА_4 зазначила, що оскільки підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, то належне виконання ним процесуальних обов`язків можливо із застосуванням до нього більш м`яких запобіжних заходів.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисників. Пояснив, що жодного злочину не вчиняв, а з потерпілим виключно вів переговори з питань врегулювання завданих останнім збитків.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначила, що підозрюваний ОСОБА_7 є її чоловіком, якого вона може характеризувати лише з позитивної сторони. Крім того, за її словами 28.01.2019 року ОСОБА_7 весь день до вечора перебував разом з нею вдома.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_11 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в клопотанні зазначено забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України проте не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Суд приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи,за якими характеризується позитивно, одружений, на його утриманні знаходяться дві малолітні дитини.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відповідності до ст. 181 КПК України.
Такий вид запобіжного заходу із забороною покидати місце проживання цілодобово, з використовуванням електронного засобу контролю, зможе запобігти запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Згідно ч.ч. 2,6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий:негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 163, 167, 176, 181, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 заборонивши йому цілодобово залишати житлове приміщення за вказаною адресою та покласти на нього такі обов`язки:

- носити електронний засіб контролю;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади;

-уникати спілкування з потерпілим, свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом не більше 60 днів - до 05 квітня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

ОСОБА_7 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу направити на виконання до відділу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконання ухвали покласти на слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1