Ухвала
Іменем України

29 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа № 342/1303/17

Провадження № 51- 9425 cк 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області 14 лютого 2018 року засуджену ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного з випробуванням на підставі ст. 75 КК України за вироком Снятинського районного судуІвано-Франківської області від 5 лютого 2016 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали місцевого суду від 14 лютого 2018 року та повернуто апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
У касаційній скарзі заступник прокурора Івано-Франківської області, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не дав належної оцінки тому, що прокурор вищого рівня, який подав апеляційну скаргу, участі у судовому розгляді не брав, про ухвалу місцевого суду йому стало відомо 11 травня 2018 року. А вже 18 травня 2018 року прокуратурою Івано-Франківської області було внесено апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_4 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Прокурор вважає, що вказані причини є поважними, оскільки вони унеможливлювали своєчасне оскарження судового рішення у визначений законом строк, а тому просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану до неї копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала Городенківського районного суду Івано-Франківської області була оголошена 14 лютого 2018 року в присутності прокурора, якому було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження.
На вказану ухвалу місцевого суду 18 травня 2018 року заступник прокурора Івано-Франківської області (як прокурор вищого рівня) подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк апеляційного оскарження у зв`язку з тим, що до прокуратури Івано-Франківської області, вказане рішення суду не направлялось, про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання згідно ухвали Городенківського районного суду від 14 лютого 2018 року прокуратурі області стало відомо під час розгляду подання Івано-Франківського МВ КВІ УДПтСУ в області в Івано-Франківському міському суді тільки 11 травня 2018 року.
Відмовляючи у поновленні строку на оскарження апеляційний суд зазначив про те, що у судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції був присутній не тільки представник Івано-Франківського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_4 , а також прокурор ОСОБА_7 , і вони були обізнані із прийнятим судовим рішенням. Разом із тим, всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК, заступником прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу з пропуском семиденного строку, що підтверджується відстеженням поштових відправлень на сайті Укрпошти та відтиском штемпеля на поштовому конверті та доданим відстеженням.

Не погоджуючись із таким обґрунтуванням, заступник прокурора Івано-Франківськоїобласті подав касаційну скаргу, у якій наводить доводи, які є аналогічними доводам його апеляційної скарги.

Однак, колегія суддів не може погодитись із вказаними доводами прокурора та вважає їх неспроможними з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК закріплено, що прокурор має право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Згідно з ч. 4 ст. 36 КПК право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Проте у КПК не встановлено особливого порядку та строків оскарження прокурорами вищого рівня судових рішень у апеляційному чи касаційному порядку.
Так, у ст. ст. 393 та 425 КПК як суб`єкт оскарження вказується тільки прокурор. Відповідно ж до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.
Причому Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (ст. 1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури, єдиним статусом прокурорів, єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів та ін. (ч. 5 ст. 7); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (ч. 2 ст. 15).
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, поняття прокурор, яке вживається у ст. ст. 393 та 425 КПК як суб`єкт апеляційного та касаційного оскарження, охоплює не лише певну посадову особу, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст. 37 КПК, але й прокурорів вищого рівня, визначених у ч. 4 ст. 36 КПК (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).
Враховуючи зазначене, а також те, що у судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції був присутній прокурор ОСОБА_7 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які викладені у касаційній скарзі заступника прокурора Івано-Франківської області, колегія суддів не вважає поважними.
А тому істотних порушень вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не допущено, а ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3