Справа №586/129/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/111/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 на вирок Середино Будського районного суду Сумської області, від 3 липня 2018 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений за ст. 286 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_7 , в частині стягнення матеріальних збитків закрито, в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_10 обвинувачений у тому, що він 18 грудня 2017 року, близько 21 год. 50 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «HYUNDAI H 1», реєстраційний № НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Новгород Сіверська у м. Середино Буда Сумської області в напрямку до центру міста.

Під час руху водій ОСОБА_10 , перебуваючи в районі перехрестя вул. Новгород Сіверська з вул. Зоря у м. Середино Буда Сумської області, порушуючи вимоги п. 2.3 «б», п. 2.9 «а», п. 12.3, п. 12.4, п. 31.3 «а», п. 31.4.3. «г» Правил дорожнього руху України, проявляючи недбалість, будучи не уважним, не врахував дорожню обстановку та відволікся від керування транспортним засобом, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого при наближенні до пішохода неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в порушення вимог п. п. 4.1, 4.14 «а» Правил дорожнього руху України рухалася по проїзній частині у зустрічному напрямку, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

У результаті дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у виді крововиливу на м`яких тканинах голови з боку їхньої внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці справа, перелому кісток основи черепа, ділянки забою на основі мозку, від яких цього ж дня померла у Середино-Будській ЦРЛ. Вказані тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 76, від 19 січня 2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_10 в якій він просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений ОСОБА_10 обґрунтовує однобічністю досудового слідства та судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та його особі, внаслідок суворості призначеного покарання.

На вирок суду також надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_9 в якій захисник просить вирок суду змінити, виключити із мотивувальної частини вироку посилання на покази свідка ОСОБА_12 , протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , та призначити ОСОБА_10 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України. у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Апеляційні вимоги в частині виключення із мотивувальної частини вироку посилання на покази свідка ОСОБА_12 та протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 як докази обвинувачення, захисник обґрунтовує тим, що свідок ОСОБА_12 ні в судовому засіданні, ні під час досудового розслідування не змогла надати повної картини дорожньо транспортної пригоди, у зв`язку з чим її пояснення, надані під час слідчого експерименту, не взяті до уваги судово автотехнічним експертом при проведенні експертизи.

Не погоджується захисник й з висновками суду в частині того, що на час дорожньо транспортної пригоди погодні умови були нормальні, а освітленість місця дорожньо транспортної пригоди достатньою, оскільки із відеозапису огляду місця дорожньо транспортної пригоди вбачається, що дорожнє покриття є мокрим, трапляються залишки талого снігу, а освітлення місця пригоди є явно недостатнім, так як під час проведення огляду місця події були застосовані додаткові освітлювальні засоби.

Зазначає захисник й про безпідставність посилання суду на протокол слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , оскільки як пояснив в судовому засіданні обвинувачений надані ним свідчення під час цієї слідчої дії, є приблизними, оскільки в цей час він ще знаходився у шоковому стані і надавав приблизні пояснення з приводу обставин транспортної пригоди.

Наголошує захисник й на неврахуванні судом порушень вимог п. п. 4.1, 4.14 «а» Правил дорожнього руху України потерпілою в момент дорожньо транспортної пригоди.

На думку захисника, встановлені судом пом`якшуючі покарання обставини, не були належним чином враховані при призначенні ОСОБА_10 покарання, а тому, враховуючи порушення Правил дорожнього руху потерпілою та наявність пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_10 , а також те, що дорожньо транспортна пригода сталася в умовах недостатньої видимості на мокрому дрожньому покритті, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 можливо застосувати ст. 69 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_9 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, об`єктивно встановивши фактичні обставини події кримінального правопорушення, на законних підставах дійшов до висновків про порушення ОСОБА_10 вимог Правил дорожнього руху України, зокрема й п. 12.3, що потягло за собою настання дорожньо транспортної пригоди, яка призвела до смерті потерпілої ОСОБА_11 та про необхідність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_10 за ст. 286 ч. 2 КК України.

При цьому, суд обґрунтовано розцінив часткове визнання вини ОСОБА_10 у вчиненому як обраний ним спосіб захисту від предявленого йому обвинувачення, оскільки винуватість ОСОБА_10 була встановлена судом при аналізі досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, з протоколу огляду місця дорожньо транспортної події, від 18 грудня 2017 зі схемою, фототаблицею та відеозаписом до нього (т. 1 а. п. 195 204), протоколу огляду місця події, від 19 грудня 2017 року та фототаблицею до нього, а саме огляду автомобіля марки «HYUNDAI H 1», реєстраційний № НОМЕР_1 . (т. 1 а. п. 209 211), протоколу огляду місця події, від 19 грудня 2017 року, а саме огляду кімнати надання швидкої медичної допомоги Середино Будської ЦРЛ (т. 1 а. п. 209 210), протоколу огляду трупа, від 19 грудня 2017 року із фототаблицею (т. 1 а. п. 211 214), лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 № 76, від 19 грудня 2017 року (т. 1 а. с. 228) вбачається, що 18 грудня 2017 року в районі перехрестя вул. Новгород-Сіверська з вул. Зоря м. Середино-Буда Сумської області відбулася дорожньо транспортна пригода з участю автомобіля марки «HYUNDAI H 1», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та пішохода неповнолітньої ОСОБА_11 , в результаті якої пішохід ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких в подальшому померла у Середино Будській ЦРЛ.

З інших доказів, а саме, показань обвинуваченого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та висновків про результати медичного огляду ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вбачається, що перед дорожньо транспортною пригодою обвинувачений ОСОБА_10 вживав алкогольні напої і під час дорожньо транспортною пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а. п. 215 217).

Судом першої інстанції також були досліджені покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , пояснення експерта ОСОБА_19 , ухвала слідчого судді Середино Будського районного суду Сумської області, від 22 грудня 2017 року, про накладення арешту (т.1 а. п. 248 - 250), постанова про приєднання до справи речових докази (т. 1 а. с. 245 247), протоколу огляду транспортного засобу, від 25 грудня 2017 року (т. 2 а. п. 2), протокол огляду речового доказу, від 7 червня 2018 року (т. 2 а. п. 98), копія документу щодо реєстрації транспортного засобу (т. 2 а. п. 62), протоколи слідчих експериментів, від 19 грудня 2017 року, за участю підозрюваного ОСОБА_10 (т. 2 а. п. 4 6), свідка ОСОБА_12 та, від 28 грудня 2017 року, за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (т. 2 а. п. 7 15), висновок судово медичної експертизи № 76, від 19 січня 2018 року (т. 2 а. п. 20 22), висновок транспортно трасологічної експертизи № 19/119/9 1/5е, від 9 січня 2018 року (т. 2 а. п. 45 - 46), висновок експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/119/9 - 1/4е, від 15 січня 2018 року (т. 2 а. п. 33 - 41), висновок трасологічної експертизи (цілого за частинами) № 19/119/6 2/24е, від 12 січня 2018 року, висновок автотехнічної експертизи № 19/119/9 1/11е, від 17 січня 2018 року (т. 2 а. п. 26 29), було встановлено, що смерть потерпілої ОСОБА_20 настала внаслідок травм отриманих від дорожньо транспортної пригоди, при цьому допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту з приводу недопустимості та не належності, як доказів показів свідка ОСОБА_12 та протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки покази цього свідка в суді першої інстанції та її пояснення надані підчас проведення слідчого експерименту в цілому узгоджуються з фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені судом підчас судового розгляду, зокрема і показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були очевидцями дорожньо транспортної пригоди.

При цьому колегія суддів враховує, що під час проведення автотехнічної експертизи № 19/119/9 1/11е, від 17 січня 2018 року, експертом, крім показань свідка ОСОБА_12 , були не враховані й показання свідка ОСОБА_13 . Експерт фактично виходив тільки з показів обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно яких експертом було встановлено, що допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди (т. 2 а. п. 26 29).

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для виключення з вироку суду доказів обвинувачення ОСОБА_10 показів свідка ОСОБА_12 та протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , оскільки вказані докази в цілому узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують фактичні обставини дорожньо транспортної пригоди щодо доведеності вини ОСОБА_10 , які були встановлені судом.

Не може колегія суддів погодитись й з доводами апеляційної скарги захисника з приводу помилковості висновків суду щодо дорожніх умов під час настання дорожньо транспортної пригоди, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису огляду місця події, дорожньо транспортна пригода сталася на вулиці з вуличним освітленням в грудні місяці в темну пору доби, а тому, враховуючи пору року та вечірній час доби суд першої інстанції дійшов вірного висновку про нормальні дорожні умови та достатню освітленість для цього періоду часу.

При цьому, посилання захисника на використання додаткового освітлення при здійсненні відеозапису не спростовують вищевказаних висновків, враховуючи, що автомобіль на якому рухався обвинувачений ОСОБА_10 також обладнаний світловими засобами.

На думку колегії суддів, не можуть бути взяті до уваги й доводи апеляційної скарги з приводу безпідставності посилань суду на протокол слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , оскільки вказана слідча дія проведена в межах та у спосіб визначений кримінальним процесуальним кодексом, а тому цей доказ є належним та допустимим.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що зміна обвинуваченим показів під час проведення слідчих дій і судового розгляду є незабороненим способом захисту.

З огляду на викладене, за встановлених судом першої інстанції доказів обвинувачення ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 за ст. 286 ч. 2 КК України.

Перевіряючи висновки суду щодо призначеного ОСОБА_10 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_10 та обставини, що пом`якшують та обтяжують ОСОБА_10 покарання.

Серед пом`якшуючих ОСОБА_10 покарання обставин, судом було враховано щире каяття ОСОБА_10 у вчиненому та активне сприяння ним у розкритті злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, при цьому судом також було враховано наявність обтяжуючого ОСОБА_10 покарання вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_10 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, негативно ставиться до наслідків, які настали від кримінального првопорушення, одружений, має двох малолітніх дітей, але з дружиною та дітьми спільно не проживає, офіційно не працює, за місцем проживання характеризуються задовільно (т. 2 а. с. 61 72).

Також, судом при призначенні покарання ОСОБА_10 було враховано, що ОСОБА_10 після дорожньо транспортної пригоди, розуміючи, що може допомогти потерпілій, яка вже перебувала в небезпечному для життя стані, не порушуючи встановлені законом обов`язки зупинити свій транспортний засіб і залишитися на місці, не залишив місце наїзду, а вживав заходів для надання швидкої медичної допомоги шляхом доставки потерпілої на власному автомобілі до місцевої лікарні, відшкодував потерпілим матеріальну шкоду в сумі 12434 грн. та частково моральні збитки у розмірі 6000 грн..

Колегія суддів вважає, що визначене судом ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особи ОСОБА_10 , повністю відповідає критеріям визначеним ст. ст. 50; 65 КК України та є таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_10 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 про те, що суд призначив занадто суворе покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу неврахування судом при призначенні покарання порушень Правил дорожнього руху України потерпілою ОСОБА_11 ,не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції, формулюючи обвинувачення ОСОБА_10 вказав й про невідповідність дій потерпілої ОСОБА_11 вимогам п. п. 4.1, 4.14 «а» Правил дорожнього руху України, а тому, виходячи з меж санкції ст. 286 ч. 2 КК України та призначеного ОСОБА_10 покарання, вказана обставина була врахована судом при визначенні виду та міри покарання.

При цьому, як уже зазначалося, доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що дорожньо транспортна пригода сталася в умовах недостатньої видимості на мокрому дорожньому покритті не знайшли свого підтвердження, а тому вони не впливають й на висновки суду в частині призначеного ОСОБА_10 покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що в апеляційних скаргах не оспорюються висновки суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , то колегія суддів, у відповідності з ст. 404 КПК України, не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду, а отже, не знаходить підстав і для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Середино Будського районного суду Сумської області, від 3 липня 2018 року, відносно ОСОБА_10 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_10 з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,