"23" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що 15.11.2018 приблизно о 09:25 в районі перехрестя проспект Московський вул. Богдана Хмельницького у м. Харкові сталося зіткнення автомобіля «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 зі службовим автомобілем в/ч НОМЕР_4 «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 водія санітара евакуаційного взводу.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 та його пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.
15.11.2018 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Як зазначено слідчим, автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим зазначено, що з метою забезпечення збереження слідової та доказової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, шляхом зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження, а також збереження речового доказу, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представник військової частини, власника майна, ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 на час проведення судових експертиз, але просив передати даний транспортний засіб на відповідальне зберігання до військової частини.
20.11.2018 р. прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_10 , що входить до складу групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, було отримано копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2018 про повернення клопотання прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону капітану юстиції ОСОБА_5 для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.
Після чого, 22.11.2018 р. слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 після усунення недоліків звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
Таким чином, після вилучення транспортного засобу в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, наступного дня після вилучення майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Після чого - звернувся з даним клопотанням в межах встановленого суддею строку після усунення недоліків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на майно військової частини НОМЕР_1 , а саме: автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб строком на 1 (один) місяць, з передачею його на відповідальне зберігання керівництву військової частини НОМЕР_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно військової частини НОМЕР_1 , а саме: автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб строком на 1 (один) місяць.
Автомобіль «БОГДАН» р.н. НОМЕР_2 передати на відповідальне зберігання власнику - військовій частині НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , попередивши юридичну особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий судя - ОСОБА_1