Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/147/19
Провадження № 1-кс/572/81/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 14.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль марки «Ауді А-6», н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , 1986 р.н., житель АДРЕСА_1 , який може мати значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ніч на 14.06.2018 невідома особа, перебуваючи поблизу багатоповерхового будинку № 5 по вул. Я.Мудрого в м. Сарни, шляхом вільного доступу, таємно викрала та незаконно заволоділа належним ОСОБА_4 , 1986 р.н., автомобілем марки «Ауді А-6», н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків.

04.01.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. по вул. Великотарнівська в

м. Полтава відбулося спрацювання системи «Рубіж» на автомобіль марки «Ауді А-6», н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в розшуку Сарненським ВП ГУ НП в Рівненській області. Після чого працівники УПП в Полтавській області вказаний автомобіль зупинили по вул. Ковпака в м. Полтава. В ході перевірки документів встановлено, що водієм вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 , 1971 р.н., житель

АДРЕСА_2 . Під час перевірки номерних знаків та номерів кузова вищевказаного автомобіля з номерами, що знаходилися в базі розшук розбіжностей виявлено не було. З даного приводу викликано СОГ ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка технічний паспорт, зелену карту Республіки Польща та автомобіль марки «Ауді А-6», н.з. НОМЕР_1 оглянула, вилучила та вказаний автомобіль помістила на майданчик тимчасового утримання автомобілів,що знаходиться по вул. Європейська, 164 в м. Полтава. 14.01.2019 до СВ Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області надійшли матеріали по даному факту з відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області.

Прокурор підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представники законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000632 від 14.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Ауді А-6», н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , 1986 р.н., житель АДРЕСА_1 та повернути на зберігання ОСОБА_4 без права на відчуження.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: