Справа № 305/1181/18
Провадження по справі 1-кп/305/330/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27.12.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
адвоката потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000512 від 23.06.2018 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бичків, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має п`ятеро неповнолітніх дітей, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним, згідно рішення Рахівського районного суду справа №2-333/2007 від 04.05.2007, сплачувати на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання дітей, а саме: дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2007, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, у період з січня 2013 року по квітень 2018 року, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів, внаслідок чого станом на 01.05.2018, допустив заборгованість на загальну суму 88116,37 (вісімдесят вісім тисяч сто шістнадцять гривень) 37 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою заперечив, ствердивши, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, яка являється особою, з інвалідністю. Від цього шлюбу має на утриманні двоє спільних дітей, а також дочку жінки. Окрім того, в нього на утриманні є двоє дітей від першого шлюбу, яким він, постійно, по мірі можливості, від усіх зароблених коштів сплачує аліменти про що додав квитанції. Постійної стабільної роботи немає, на заробітки за кордон не виїзджає, оскільки, в тому числі, веде догляд за інвалідом дитинства - ОСОБА_10 . Просить суд врахувати, що на даний час погасив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 58 000 гривень, перерахувавши кошти на користь ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи батьком двох дітей, з моменту винесення судом рішення, тобто з 04.05.2007, не цікавиться їх вихованням, розвитком, станом здоров`я. З моменту розлучення бачився з дітьми всього три рази. При цьому, час від часу сплачував незначні кошти на утримання дітей, однак таких коштів взагалі не вистачало на забезпечення дітей необхідними речами. Окрім того, дочка постійно хворіє, потребує лікування, що тягне за собою значні витрати. Як потерпіла цивільний позов не заявляє, претензій морального характеру до обвинуваченого немає. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість доводиться дослідженими в ході судового розгляду матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2018, з якого слідує, що громадянка ОСОБА_6 , звернулася із заявою в якій повідомила про те, що ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів;

- копіями свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , де в графі батько записано ОСОБА_4 .

- рішенням Рахівського районного суду від 04.05.2007, з якого вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язаний, щомісячно, сплачувати на користь ОСОБА_11 , аліменти, на утримання дочки ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2007 року, до досягнення дітьми повноліття.

- розрахунком заборгованості по сплаті аліментів стверджено, що станом на 01.05.2018 заборгованість ОСОБА_4 становила 88116,37 (вісімдесят вісім тисяч сто шістнадцять) гривень 37 копійок;

- повідомленнями про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів передбачену ст.164 КК України від 18.08.2014, 16.02.2015, які надсилалися на адресу ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду доводи захисника обвинуваченого, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, оскільки орган досудового розслідування не довів злісне ухилення від сплати аліментів, не знайшли свого підтвердження.

Так, з об`єктивної сторони злочин виявляється в бездіяльності, а саме, злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Під ухиленням від сплати аліментів слід розуміти не тільки пряму відмову від сплати присуджених судом аліментів на дітей, а і приховування винним свого дійсного заробітку, зміну роботи або місця проживання з метою уникнути утримань за виконавчим листом, а також інші дії, що свідчать про ухилення від сплати за рішенням суду коштів на утримання дітей. Необхідною умовою притягнення до кримінальної відповідальності за злісну несплату аліментів є наявність рішення суду, що набрало чинності і зобов`язує особу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Злісне ухилення, про яке йдеться в ч.1 ст.164 КК України - це тривале, систематичне і наполегливе ухилення від виконання цього обов`язку, як: приховання свого місця проживання, місця роботи, повторне ухилення від сплати аліментів, незважаючи на відповідні попередження, тощо. Закінченим даний злочин є з моменту злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що не мав можливості працевлаштуватися, оскільки веде догляд за інвалідом дитинства, жінка, у шлюбі з якою проживає на даний час являється інвалідом. Судом встановлено, що ОСОБА_4 , проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 , яка являється інвалідом 3 групи, разом виховують трьох неповнолітніх дітей. Обвинувачений посилався на неможливість працевлаштуватися на постійну роботу, відсутність коштів, однак з позовом про зменшення розміру присуджених до сплати аліментів до суду не звертався, жодних дій направлених на недопущення заборгованості не вчиняв.

На думку суду, про злісний характер ухилення обвинуваченого від сплати аліментів свідчить тривалість ухилення, продовження ухилення після неодноразових попереджень з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності, неодноразові звернення до винної особи з цього приводу як державного виконавця, так і потерпілої. Заборгованість по аліментах станом на 01.01.2013 становила 18145,97 гривень; з січня 2013 року по грудень 2013 року, з урахуванням попередньої заборгованості - 26007,97; станом на грудень 2014 року - 35563,97 коп; станом на грудень 2015 року - 46303,89; станом на грудень 2016 року - 59615,89 гривень; станом на грудень 2017 року - 82399,85 гривень; станом на 01.05.2018 заборгованість становила 88116,37 (вісімдесят вісім тисяч сто шістнадцять гривень) 37 копійок. Подані обвинуваченим квитанції підтверджують періодичну сплату аліментів, на загальну суму 32188,80 грн. Однак, ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів мало систематичний характер, обвинувачений є особою працездатного віку, мав раніше і має на даний час можливість добровільно виконувати рішення суду по стягненню з нього аліментів; ухилення не було вимушеним з боку обвинуваченого, оскільки обвинувачений не намагався працевлаштуватись, про що ним зазначено під час судового розгляду, що свідчить про неусвідомлення ним караності такого діяння,

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України

Ч.2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, в ході судового розгляду погасив значну частину заборгованості, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно висновку досудової доповіді від 20.07.2018 Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі, окремих громадян.

Враховуючи викладене, позицію потерпілої та прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів можливо без його ізоляції від суспільства. За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КПК України, у виді громадських робіт, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1