Справа № 466/6274/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/574/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2018 року, засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою-спеціальною освітою, одруженому, до засудження не працюючому, раніше неодноразово судимому,

відмовлено у задоволені клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що у засудженого ОСОБА_7 це вже шоста судимість, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_7 допустив чотирнадцять порушень режиму, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Тому наявність у засудженого ОСОБА_7 шістнадцяти заохочень не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає що дана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 щодо задоволення його апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного

Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного судом.

А як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не надав достатніх доказів того, що своєю поведінкою, в період відбування покарання, засвідчив успішність процесу виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, крім того, у засудженого ОСОБА_7 це вже шоста судимість, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, за час перебування в місцях позбавлення волі допустив чотирнадцять порушень режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, а відтак останній не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, тобто заміну йому невідбутої частини покарання більш м`ягким.

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому відмовляє засудженому ОСОБА_7 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - без змін.

Головуючий:

Судді: