Дата документу 18.02.2019 Справа № 314/214/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/214/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/833/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула 18 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 січня 2019 року про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу відносно засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, місце народження: м. Запоріжжя, освіта середня, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .
засудженого Токмацьким районним судом Запорізької області від 24.01.2014 за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2014 внесено виправлення до вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2014, вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 24 січня 2019 року обставини:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування до засудженого ОСОБА_8 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу терміном на 3 місяці, яке вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_8 допустив порушення вимог режиму відбування покарання а саме: 10.01.2019 о 00 годині 45 хвилин було виявлено даного засудженого, який не виконав загальну команду «Відбій», чим порушив розпорядок дня, при цьому даний засуджений перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до втечі. Надати письмове пояснення по факту свого порушення засуджений відмовився.
Засуджений ОСОБА_8 відкрито відмовляється виконувати вимоги режиму відбування покарання, своїми діями негативно впливає на процес виправлення інших засуджених, протидіє адміністрації установи в закріпленні режиму відбування покарання, на профілактичні бесіди та заходи дисциплінарного впливу не реагує, належних висновків для себе не робить, поведінка засудженого не змінюється.

Суд, враховуючи обставини провадження, доведення порушення з боку ОСОБА_8 вимог режиму відбування покарання, кількість та характер раніше накладених стягнень, прийшов до висновку про часткове задоволення подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про застосування дисциплінарного стягнення у виді переведення ОСОБА_8 до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, оскільки запропонований у поданні строк є надмірним і не відповідає тяжкості та характеру вчиненого засудженим дисциплінарного проступку.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою. Посилаючись на покази представника колонії та двох свідків, які були допитані у судовому засіданні, зазначає про їх протилежність та те, що вони суперечать матеріалам провадження, а пред`явлені рапорти працівників адміністрації щодо винуватості засудженого не є процесуальними документами і не можуть бути джерелом доказів. Вважає, що суд мав виходити з того, що при притягненні засудженої особи до дисциплінарної відповідальності мають застосовуватись основні елементи презумпції невинуватості. Посилаюсь на відсутність об`єктивних доказів на підтвердження порушення режиму, яке полягало у не виконанні команди «Відбій», фотознімків, комісійних актів огляду тощо, просить ухвалу скасувати, постановити нову. якою подання начальника установи залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України за порушення встановленого порядку відбування покарання до засуджених можуть застосовуватися заходи стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

За п.1, п.2 ч.3 ст. 107 КВК України та п.2.1, п.2.4 розділу ІІІ «Основні права та обов`язки засуджених в установа виконання покарань» Наказу №2186/5 від 29.12.2014 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» в частині «дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання» та «виконувати встановленні законодавством вимоги персоналу установи» та в порушенні встановлених заборон, визначених в п.10 ч.4 ст. 107 КВК України та п.10 ч.3 розділу ІІІ «Основні права та обов`язки засуджених в установа виконання покарань».

Відповідно до ч.1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

На підставі ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 10.01.2019р. о 00 годині 45 хвилин було виявлено засудженого ОСОБА_8 , який не виконав загальну команду «Відбій», чим порушив розпорядок дня, при цьому останній перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до втечі.
Згідно характеристики, затвердженої начальником державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)»слідує, що засуджений відбуває міру кримінального покарання у вигляді позбавлення волі в вищевказаній колонії з 15.04.2014 року. За час відбування покарання характеризується негативно, встановлені правила поведінки та розпорядок дня порушує, має ряд стягнень, та одне заохочення. (а.с. 6-8).

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання систематично порушував установлений порядок відбування покарання, за що мав 54 стягнення, з яких на час розгляду подання в місцевому суді 18 стягнень не були погашені в установленому законом порядку (а.с. 6-8).

За раніше допущені порушення ОСОБА_8 отримував стягнення у вигляді догани, суворої догани, поміщення до ДІЗО.
Отже, накладені стягнення поряд із подальшим порушенням порядку відбування покарання свідчать про неефективність раніше застосованих видів стягнень та усталену поведінку засудженого щодо ігнорування законних вимог представників виправної колонії.
Суд також цілком аргументовано взяв до уваги, що засуджений ОСОБА_8 перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі та як злісний порушник установленого порядку відбування покарання (а.п. 5).

Наведені обставини підтверджуються наданими до подання відомостями.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про факт вчинення ОСОБА_8 зазначеного у поданні порушення 10 січня 2019 року, так і встановленої систематичності порушень засудженим встановлених законодавством вимог, а також безуспішність застосування інших заходів впливу.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності об`єктивних доказів порушення засудженим режиму відбування покарання з урахуванням вищенаведеного не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість.

Стосовно доводів апелянта з приводу наявності та суперечностей наданих доказів з приводу подій 10 січня 2019 року, то судова колегію з ними не погоджується, оскільки суд першої інстанції, заслухавши пояснення представника колонії, свідків, засудженого, захисника, дослідивши письмові матеріали судового провадження, провів судовий розгляд даного провадження у відповідності до положень кримінального процесуального закону та постановив ухвалу у відповідності до вимог КПК України щодо викладення оцінки та аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, пояснення ОСОБА_8 щодо поважності причин перебування поза межами приміщення відділення спростовуються, зокрема показами свідка ОСОБА_9 , який також відбуває покарання та зазначив про відсутність необхідності покидати приміщення гуртожитку через знаходження туалетної кімнати у відділенні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_8 був переведений до приміщення камерного типу на мінімальний термін, визначений ст. 132 КВК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про задоволення подання начальником державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та обґрунтовано застосував дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу відносно засудженого ОСОБА_8 , що має на меті виховний вплив.

Ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що обумовлює відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 січня 2019 року про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4