Справа № 164/1547/18
Провадження №1-кп/157/10/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої

прокуратури і цивільного позивача ОСОБА_3 ,

обвинуваченого і цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_6 ,

його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському кримінальне провадження № 0000237 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Галузія, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в :

30 червня 2018 року біля 20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 , що на АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин до останнього, які виникли через побутовий конфлікт, під час словесної суперечки, умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив легкі тілесні ушкодження.

Він же, у вказаний день та час, знаходячись у тому ж місці, під час сварки з потерпілим ОСОБА_6 , в результаті злочинної самовпевненості, передбачаючи, що останній, який стояв поруч цегляної стіни сараю, від удару та зміщення назад може травмуватися через контакт із стіною, однак легковажно розраховуючи на відвернення таких наслідків, умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого потерпілий впав та при падінні вдарився ліктем лівої руки у цегляну стіну, внаслідок чого спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого ліктьового суглобу, посттравматичної контрактури лівого ліктьового суглобу і посттравматичної невропатії лівих серединного і ліктьового нервів, ускладненої нейротрофічними змінами м`яких тканин лівої кисті, по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю та показав, що дійсно 30 червня 2018 року біля 20 год., знаходячись на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 , що на АДРЕСА_2 , в ході сварки із останнім, наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого він впав і при падінні ліктем правої руки вдарився в цегляну стіну, яка знаходилася позаду нього.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 128 КК України, доведена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 30 червня 2018 року біля 20 год. він знаходився на території власного домогосподарства по АДРЕСА_2 . Між ним та обвинуваченим тривалий час існує конфлікт із-за того, що ОСОБА_4 перегородив канаву, щоб заповнити водою викопаний ставок. Ця його дія призвела до того, що його ділянка почала підтоплюватися у зв`язку з чим появилась сирість будинку.

Коли до нього підбіг обвинувачений, він не очікував, що останній буде наносити йому удар. Після нанесеного удару в обличчя з лівої сторони, він не втримався на ногах і впав на ліву сторону отримавши ушкодження ліктя на лівій руці.

У зв`язку з нанесеними тілесними ушкодженнями він тривалий час лікувався, і до цього часу функції лівої руки в нього не відновилися.

Допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що 30 червня 2018 року біля 20 год. його дружина повідомила про бійку між обвинуваченим і потерпілим. Коли він перестрибнув огорожу потерпілого, ОСОБА_6 лежав на землі і скаржився на болі в лікті лівої руки та на обличчі його було почервоніння. Він, як сусід, не допустив подальшу бійку.

Згідно із висновком експерта № 55 від 27 серпня 2018 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді осаднення шкіри обличчя, закритої тупої травми лівого ліктьового суглобу з пошкодженням його зв`язкового апарату та розвитком його гемартрозу, посттравматичної контрактури лівого ліктьового суглобу і посттравматичної невропатії лівих серединного і ліктьового нервів, ускладненої нейротрофічними змінами м`яких тканин лівої кисті.

Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії тупих предметів (предмету), згідно записів представленої медичної документації, не виключається, що в термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27 серпня 2018 року та фототаблиці до нього, ОСОБА_6 показав як і де обвинувачений наніс йому удар кулаком в обличчя і яким чином він отримав ушкодження на лікті лівої руки.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 125 ч. 1, ст. 128 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому легких тілесних ушкоджень та, нанісши йому удар в обличчя, внаслідок якого ОСОБА_6 впав та при падінні вдарився ліктем лівої руки у цегляну стіну, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків і легковажно розраховував на їх відвернення, заподіяв потерпілому необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою з інвалідністю, яку отримав під час проходження служби в Афганістані, добровільно відшкодував витрати за лікування потерпілого.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених правопорушень, обставини їх вчинення, особу винного, який позитивно характеризується, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією статті 125 ч. 1 КК України в межах сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде необхідним і достатнім для його виправлення, оскільки він не працює, у зв`язку з чим покарання у виді виправних робіт не можна застосувати, а покарання у виді громадських робіт до осіб з інвалідністю ІІ групи не застосовується.

Щодо призначення покарання за ст. 128 КК України, то суд дійшов висновку про неможливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарань, передбачених санкцією цієї норми закону, оскільки особам з інвалідністю ІІ групи, до яких він відноситься, покарання у виді громадських робіт чи обмеження волі не застосовується відповідно до ст. 56 ч. 3, ст. 61 ч. 3 КК України, а покарання у виді виправних робіт встановлюється за місцем роботи засудженого.

Вирішуючи питання заявленого прокурором цивільного позову про відшкодування коштів за лікування потерпілого від злочину, суд вважає, що його слід залишити без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 добровільно сплатив вказані кошти.

Вирішуючи питання заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 22 ч. 1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В поданій до суду позовній заяві потерпілий, як цивільний позивач, просить стягнути на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3487,57 грн. для придбання лікарських засобів.

В судовому засіданні обвинувачений визнав позов в цій частині повністю і він згідний сплатити ці збитки потерпілому. Позов в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 визнав частково і пояснив, що спроможний сплатити цю шкоду в межах 5000 грн.

Потерпілий, як цивільний позивач, просить стягнути з обвинуваченого 25000 грн. за завдану моральну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю підтримав позов, мотивуючи це тим, що у зв`язку із травмою руки він втратив заробіток, поніс значні кошти на консультації лікарів та відчував психологічний дискомфорт.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В силу ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що моральна шкода в розмірі 15000 грн., яка визначена з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та підлягає до стягнення в користь потерпілого із обвинуваченого, є обґрунтованою і достатньою. Такий розмір визначений із врахуванням втрат немайнового характеру внаслідок отримання тілесних ушкоджень, обсягу страждань (фізичних, душевних та психічних) яких зазнав ОСОБА_6 , оскільки він відчував і відчуває дискомфорт у зв`язку із пошкодженням ліктя лівої руки, не міг повноцінно працювати в своєму господарстві значний час.

При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та враховує те, що потерпілий отримав тілесні ушкодження на лівій руці внаслідок необережних дій обвинуваченого, який є особою з інвалідністю ІІ групи, а потерпілий будь-яких доказів про завдання моральної шкоди на суму 25000 грн. суду не подав.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 1, ст. 128 КК України, призначивши покарання:

- за ст. 125 ч. 1 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

- за ст. 128 КК України без призначення покарання.

Позовну заяву прокурора Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення збитків в розмірі 7213 грн. 91 коп., завданих кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю, про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 57 копійок завданої матеріальної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

В решті позову про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілому та його представнику.

Головуючий:ОСОБА_1