Справа № 589/172/18
Провадження № 1-кп/589/271/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Понінка Полонського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 року в ранковий час (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві в кварталі 112 виділ 3 Воронізького лісництва ДП "Шосткинське лісове господарство" виявив 2 свіжоспиляні дерева сосни, які в подальшому вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів, за допомогою належної йому пилки, розпиляв виявлені дерева на колоди та завантажив вказану деревину пиловника сосни звичайної 2 сорту, об`ємом 1,842 м3 вартістю 2432,39 грн та пиловника сосни звичайної 3 сорту, об`ємом 0,753 м3 вартістю 682,78 грн, загальною вартістю 3115,17 грн, до салону належного йому автомобілю УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , після чого намагався вивезти її з території лісового масиву. Виконавши усі дії, направлені на доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця, оскільки під час вивезення деревини на території лісового масиву був виявлений працівниками Воронізького лісництва ДП "Шосткинське лісове господарство".
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам кримінального провадження та він у вчиненому щиро кається. Обвинувачений пояснив, що дійсно восени 2017 року на території Воронізького лісництва намагався викрасти деревину, попередньо розпилявши її, однак був зупинений працівниками лісового господарства при виїзді з деревиною, яку поклав до свого транспортного засобу.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, представника потерпілого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 50, 65-67 КК України.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків матеріального характеру від вчиненого злочину, стадію вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, одружений, за місцем проживання скарг на нього не надходило, офіційно не працює, однак зі слів займається господарством, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.
Щодо позиції прокурора про необхідність застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, належного ОСОБА_4 , УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки він є знаряддям вчинення злочину, то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація, яка є заходом кримінально-правового характеру, полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови,зокрема, вчинення умисного злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як знаряддя вчинення злочину.
Знаряддя вчинення злочину, як факультативна складова об`єктивної сторони злочину, є матеріальний предмет, який використаний винною особою безпосередньо для впливу на об`єкт кримінально-правової охорони.
Разом з тим, будь-яких підстав вважати, що об`єктивна сторона злочину, а саме замах на таємне викрадення майна, в себе включала використання транспортного засобу, немає.
Даний транспортний засіб був лише предметом, в який обвинувачений поклав та за допомогою якого планував вивезти вже викрадене ним майно. В свою чергу, відповідальність за перевезення та зберігання викраденого майно ст. 185 КК України не передбачено, тобто використання цього автомобіля не є складовою об`єктивної сторони крадіжки.
Таким чином підстав для застосування спеціальної конфіскації даного майна як знаряддя злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у суду немає.

Крім того слід зазначити, що згідно із ст. 50 КК Українипокарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Вказаний захід поєднує в собі каральну, виправну та превентивну функції, має на меті кару, виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Вичерпний перелік видів покарань, які можуть бути застосовані судом щодо особи, визнаної винуватою в кримінальному правопорушенні, наведено уст. 51 КК України, а зміст кожного з них розкрито у нормах розділу Х Загальної частини КК України, «Покарання та його види».
Системно-структурний аналіз положень зазначених розділів Загальної частини КК України свідчить, що за своєю правовою природою спеціальна конфіскація не є покаранням, а належить до інших заходів кримінально-правового характеру, які полягають у передбачених законом обмеженнях прав і свобод засуджених, що не мають карального навантаження, а спрямовані на забезпечення безпеки суспільства шляхом реалізації превентивної мети - утримання винних від скоєння нових протиправних діянь та усунення умов, які сприяють їх вчиненню.
Таким чином при застосуванні інституту спеціальної конфіскації слід дотримуватися принципу справедливого балансу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання прав людини. Тобто, при застосуванні спеціальної конфіскації суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, передбачених у КК, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».
Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Суд встановив, що «для того, щоб втручання у право вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
На думку суду, в даному конкретному випадку застосування спеціальної конфіскації автомобіля обвинуваченого порушить вимоги справедливості та збалансованості, та покладне на обвинуваченого надмірний тягар, непропорційний тяжкості правопорушення, а тому суд не вбачає підстав для такого застосування.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 792 грн.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 20.11.2017 року на автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який повернути власнику ОСОБА_4 ; на кругляк сосни у кількості 24 колод, довжиною 2,45 м, 2 колоди, довжиною по 1,25 м та 5 відокремлених зрізів пнів сосни, які передати власнику ДП "Шосткинське лісове господарство".
Речові докази ,а саме: ручну пилку та сокиру - залишити власнику ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1