Номер провадження: 11-сс/813/349/19
Номер справи місцевого суду: 523/2548/19 1-кс/523/952/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року в кримінальному провадженні №0000293 від 14.02.2019 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 13 квітня 2019 року, із забороною залишати житло в період з 23 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000293 від 14.02.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме у порушенні громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, вчиненому близько 11 години 00 хвилин 14 лютого 2019 року біля буд. АДРЕСА_3 , чим ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження.
14.02.2019 року за даним фактом слідчим відділом СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області внесені відомості до ЄРДР за №0000293, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та того ж дня ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
15.02.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України .
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 13 квітня 2019 року, із забороною залишати житло в період з 23 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення застави, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства. Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та постановлене з порушенням вимог КПК України, оскільки суд першої інстанції при постановленні ухвали не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 своєї вини не визнає, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційній суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, підозра у вчиненому діянні обґрунтовується, зокрема, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про конкретні обставини порушення ОСОБА_8 громадського порядку, яке вчинене із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет, а також протоколом огляду транспортного засобу, з якого вилучено знаряддя вчинення злочину та протоколом затримання підозрюваного. Також в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя послався на те, що будь-яких об`єктивних доказів в обґрунтування ризику можливого перешкоджання досудовому розслідуванню з боку підозрюваного прокурором представлено не було.
Тому, давши оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також даним, які характеризують його особу, відповідно до яких останній є особою, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має офіційну реєстрацію, місце постійного проживання в м. Одесі, за яким позитивно характеризується, є офіційне працевлаштованою особою, з денним графіком роботи, має власну сім`ю з обов`язком утримання малолітньої доньки та вагітної дружини, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що наведені обставини свідчать про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, можливе шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою. Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000293 від 14.02.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4