Провадження № 1-кп/643/327/19
Справа № 643/1204/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 на початку листопада 2017 року, точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись біля будинку № 9-А по вул. Джерельній у баці для сміття знайшов предмет, схожий на бойову гранату. У цей момент ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що знайдений ним предмет, схожий на бойову гранату, може бути бойовими припасами, маючи умисел на незаконне зберігання вказаних бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, дістав із баку та поклав до карману куртки, тим самим придбав предмет, схожий на бойову гранату, не маючи відповідного дозволу, після чого сховав предмет схожий на бойову гранату, за щитовою неподалік будинку 9-А по вул. Джерельній у м. Харкові, де в подальшому ОСОБА_4 зберігав предмет, схожий на бойову гранату, тим самим незаконно зберігав раніше придбаний предмет, схожий на бойову гранату, без передбаченого законом дозволу.

24.11.2017 року ОСОБА_4 із-за щитової, яка розташована неподалік будинку № 9-А по вул. Джерельній у м. Харкові, узяв предмет, схожий на бойову гранату, поклав до кишені куртки та направився до «Центрального ринку» із метою збуту предмету, схожого на бойову гранату, тим самим вчинив незаконне носіння бойових припасів. Однак, близько 17 години 30 хвилин був зупинений співробітниками поліції, біля будинку № 70 по пр. Ювілейному у м. Харкові за розпивання спиртних напоїв у громадських місцях, та в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, біля будинку 70, ОСОБА_4 , добровільно видав предмет зовні схожий на бойову гранату, який було вилучено. Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 164/2017 від 21.12.2017 року - предмети, фрагменти яких надані на дослідження, являлись: корпусом ручної осколкової гранати РГД 5 та підшивачем до ручних гранат типу УЗРГМ 2, у своїй сукупності (штатному з`єднані) корпус гранати РГД-5, з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 утворювали ручну осколкову гранату дистанційної дії РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Крім того, 18.11.2017 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проходячи повз металевий вагончик, який знаходився за адресою: м. Харків, вул. Бучми, біля будинку 36, звернули увагу на металеву трубу, яка виглядала із вікна вагончику. Після цього, ОСОБА_4 разом із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшли до вагончика, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, та реалізуючи його, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою сили, взялись за трубу та під вагою власного тіла, перехилили її на вулицю, таким чином, витягли її з вагончику на вулицю піч-буржуйку, металеву вартість якої становить 1150 гривень, яка належить ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, взяли піч-буржуйку та намагалися зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, виконавши таким чином всі дії, спрямовані на їх думку, для завершення злочину. Однак, завершити свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто довести злочин до кінця, не вдалося з причин, що не залежали від їх волі, так як, при спробі зникнути з місця злочину, їх було затримано співробітниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу; та за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання та обставини, яка обтяжує покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання
за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання залишити до набрання вироком законної сили.

Витрати, пов*язані з залученням експерта в сумі 790 грн. 96 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ ГУ МВСУ в Харківській області.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя