Справа № 466/9427/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львова подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю представника пробації ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді 5-и років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

26.11.2018 року до суду надійшло подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Шевченківському РВ з питань пробації та не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, оскільки не з`явився без поважних причин для реєстрації до Шевченківського РВ з питань пробації. З 12.02.18 і до 18.07.18 ОСОБА_4 перебував на реабілітації в закритому стаціонарі у центрі ГС «Міжнародна антинаркотична асоціація» та після звільнення не прибув на постановку на облік. Вказані дії, на думку органу пробації, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому звернулися до суду з поданням.

У судовому засіданні представник Шевченківського РВ з питань пробації ОСОБА_5 підтримав подання та просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання призначене на 20.12.2018 року повторно не прибув, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, що стверджується поштовим рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та долучено до матеріалів справи.

Прокурор підтримала подання.

Заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи № 115/2017 суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді 5-и років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 04.12.2017р.

Згідно з матеріалами особової справи № 115/2017 засуджений ОСОБА_4 з 22.12.2017 р. перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області /ос.справа а.с.6/.

З письмових пояснень від 03.04.18 ОСОБА_7 /ос.справа а.с.31/, мами засудженого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на реабілітації в закритому стаціонарі у центрі ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація».

З листа від 27.09.18 ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» вбачається, що з 12.02.18 і до 18.07.18 ОСОБА_4 перебував на реабілітації в закритому стаціонарі у центрі.

В подальшому на виклики не реагував, до відділу пробації не прибував.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Під час оголошення вироку, засудженому розяснювався обовязок прибути на реєстрацію у відділ пробації та про необхідність періодично відмічатися.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Після закінчення 18.07.18 ОСОБА_4 перебування на реабілітації в закритому стаціонарі у центрі ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» минуло більш як пять місяців, однак засуджений без поважних причин не прибув на реєстрацію до відділу пробації.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначає, що згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 повторно, після отримання листа від 27.09.18 ГС «Міжнародна Антинаркотична Асоціація», 11.10. та 22.10.18 викликався до Шевченківського РВ пробації, однак не прибув, причини неявки не повідомив (ос.справа а.с.48,51). На запити начальника Шевченківського РВ пробації надійшли відповіді, про те, що в ЛВК № 30 не перебуває, реєстрація трупів не зареєстрований, актового запису про смерть не виявлено (ос.справа а.с.62-64).

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а тому є підстави для задоволення подання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.166 КВК України, ст.78 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Львова, українцю, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2017 року та направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1