Дата документу 26.03.2019 Справа № 331/6227/18
запорізький Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/666/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/6227/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.539 КПК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року, якою залишена без розгляду заява адвоката ОСОБА_8 , що подана в інтересах засудженого ОСОБА_9 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Згідно з ухвалою суду, в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_9 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Виходячи зі змісту ст. 537 КПК України, суддя дійшов висновку, що питання про застосування амністії, про що просить в своїй заяві адвокат, може бути віднесене до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до положень п.п.1, 4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_9 засуджений вироком Щербинського районного суду м. Москви від 26.12.2016 за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ.

Відповідно до рішення Приморського районного суду Запорізької області від 30.11.2017 ОСОБА_9 вважається засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

06.12.2018 до суду надійшло повідомлення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, згідно якого засуджений ОСОБА_9 20.11.2018 року був етапований до ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11» УДПтС України в Запорізькій області.

З огляду на таке, враховуючи, що місцем відбування покарання ОСОБА_9 визначено ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11» УДПтС України в Запорізькій області, суді дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя та мала бути залишена без розгляду, із роз`ясненням права та порядку повторного звернення до суду.

При цьому, це не позбавляло заявника права звернення із повторною заявою до відповідного суду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 посилаючись на незаконність ухвали суду просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою матеріали за клопотанням (про застосування амністії) направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Зі змісту апеляційної скарги випливає те, що суд встановивши факт подачі такого роду клопотання з порушенням правил підсудності, не мав права залишати його без розгляду, адже таке рішення не передбачене КПК України.

До початку судового засідання апеляційної інстанції від адвоката ОСОБА_7 надійшла зава про залишення без розгляду його апеляційної скарги (відмова від апеляційної скарги). В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що захисник фактично відмовляється від своєї апеляційної скарги, не обґрунтовуючи підстави відмови.
Враховуючи положення ч.1 ст.403 КПК України, відмова захисника від апеляційної скарги не може бути прийнята, оскільки вона не узгоджена із засудженим ОСОБА_10 .
Отже апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 , яка подана в інтересах засудженого ОСОБА_10 , підлягає розгляду.
В судове засідання апеляційної інстанції захисник адвокат ОСОБА_8 не з`явився про місце і час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника і вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироків, в тому числі застосування амністії до засудженого, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали вбачається, що засуджений ОСОБА_10 не відбував та не відбуває покарання у межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що клопотання захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_10 не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 , правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року, якою залишена без розгляду заява адвоката ОСОБА_8 , що подана в інтересах засудженого ОСОБА_9 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3