Номер провадження: 11-сс/813/478/19
Номер справи місцевого суду: 523/3737/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.03.2019 року в кримінальному провадженні №0000858 від 07.03.2019 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 по кримінальному провадженню №0000858 від 07.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 04 травня 2019 року, із забороною залишати житло в період з 22 години 00хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000858 від 07.03.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за наступних обставин.

09 березня 2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , якого підозрюють в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , вчиненому в ході раптово виниклого словесного конфлікту близько 11 години 00 хвилин 07 березня 2019 року на ділянці місцевості, розташованій між будинками №18А та АДРЕСА_4 .
За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за №0000858 від 07 березня 2019 року, за ознаками ч.1 ст.122 КК України.
07 березня 2019 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України, в цей же день слідчим йому повідомлено про відповідну підозру.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.03.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 04 травня 2019 року, із забороною залишати житло в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави Прокурор мотивує апеляційну скаргу тим, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам не може бути здійснене застосуванням до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя правильно встановив, що досліджені в судовому засіданні докази, які стосуються обґрунтованості підозри, а саме: протоколи допитів потерпілого ОСОБА_12 , та очевидців - свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; консультативний висновок спеціаліста-нейрохірурга КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 07 березня 2019 року про уточнення встановленого потерпілому діагнозу: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, відкритий перелом кісток носу, забої обличчя, - свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити інкримінований йому злочин.
Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 є особою, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має офіційну реєстрацію, місце постійного проживання в м. Одесі, за яким позитивно характеризується, вказує про своє неофіційне працевлаштування в якості водія таксі, має власну сім`ю, з обов`язком утримання неповнолітнього сина, що підтверджено копіями відповідних свідоцтв та характеристикою від сусідів а також те, що підозрюваний протягом останніх п`ятнадцяти років хворіє на важку форму бронхіальної астми, потребує періодичного, в тому числі стаціонарного лікування в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», що частково підтверджено наданою карткою учасника медичної програми підтримки пацієнтів «Терапія плюс».
При вирішенні клопотання слідчий суддя також враховував, що будь-яких об`єктивних доказів в обґрунтування ризиків можливого в подальшому перешкоджання досудовому розслідуванню з боку підозрюваного прокурором представлено не було, потерпілий та всі, за виключенням ОСОБА_16 свідки, є співробітниками поліції, ймовірність неправомірного впливу на яких є голослівною, а на останнього свідка виключно декларативною.
Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_9 є: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - саме вказані ризики були доведені прокурором в судовому засіданні.
Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків та більш того повідомив, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим та прокурором не встановлено фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків за визначеною слідчим суддею адресою. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.

Крім того, апеляційний суд звертає особливу увагу прокурора, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні взагалі не могло бути ініційоване органом досудового розслідування та погоджене прокурором, оскільки до підозрюваного ОСОБА_9 такий запобіжний захід не може бути застосований з урахуванням вимог п.п.3,4 ч.2 ст.183 КПК України, з огляду на таке.

Матеріали клопотання не містять доказів про те, що підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_9 , будучи раніше несудимою особою, переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. підозрюється, за що передбачене покарання у виді до 3 (трьох) років позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою суперечать вимога КПК України та є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.03.2019 року про обрання в кримінальному провадженні №0000858 від 07.03.2019 року підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4