ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/323/19
Провадження № 1-кп/486/84/2019

21 березня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000068 від 31.01.2019 року) по обвинувальному акту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе республіки Таджикістан, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.08.2018 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 будучи раніше засудженим 22.08.2018 вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин.
Так, отримавши покарання у вигляді громадських робіт строком 160 годин за вироком Арбузинського районного суду від 22.08.2018, ОСОБА_5 26.09.2018 був ознайомлений в Арбузинському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з порядком та умовами відбуття покарання у виді 160 годин громадських робіт, з вимогами ч.2 ст.389 КК України, ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також отримав направлення до комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне об`єднання» (КП «ЖЕО»), для відбування призначеного вироку суду покарання. 26.09.2018 ОСОБА_5 прибувши до КП «ЖЕО, був ознайомлений з наказом №125 директора КП «ЖЕО» від 26.09.2018 року про зарахування його на виконання робіт з прибирання території міста по чотири години на день у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатно, а також порядком та умовами відбування покарання та плановим графіком виконання громадських робіт з прибирання території міста в період з 27.09.2018 по 22.11.2018 включно з 08:00 години до 12:00 години.
27.09.2018 року ОСОБА_5 вийшов на роботу, де попрацював 2 (дві) години, після чого без поважних на те причин, покинув місце виконання робіт, і в послідуючому, незважаючи на попередження, в період з 28.09.2018 по 19.10.2018 він жодного дня не вийшов до визначеного місця виконання громадських робіт. 19.10.2018 ОСОБА_5 було повторно попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, після чого, він в період з 22 по 25 жовтня 2018 року виходив на відбуття громадських робіт, пропрацювавши 16 (шістнадцять) годин. Але, починаючи з 26.10.2018 ОСОБА_5 без поважних на те причин по 22.11.2018 включно, тобто до спливу строку виходу на громадські роботи в кількості 160 годин, більше не вийшов жодного дня, хоча 02.11.2018 його втретє було попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України.
Всього, в період з 27.09.2018 по 22.11,2018, ОСОБА_5 відпрацював 18 (вісімнадцять) годин. Тобто, без будь-якої поважної причини, ОСОБА_5 на протязі 142 (ста сорока двох) годин не здійснював обов`язку безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид яких йому було визначено адміністрацією КП «ЖЕО». Тобто, у порушення вимог ч.1 ст.37 та ч.3 ст.40 КВК України, ОСОБА_5 не виходив на громадські роботи більше двох разів протягом місяця без поважних причин.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України - ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_5 беззастережно і в повному обсязі визнає свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиро кається. А тому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.08.2018 року та на підставі ст.72 КК України, шляхом переведення менш суворого покарання 142 години громадських робіт, в більш суворе покарання обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання та зобов`язується його виконати.
Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості. Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 ст. 389 КК України, тому, умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ч.4. ст. 469 КК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором не буде протирічити вимогам Кримінального та Кримінально-процесуального кодексам України.
Керуючись 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В
Затвердити угоду від 13 лютого 2019 року про визнання винуватості між прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України та ст.72 КК України до призначеного засудженому покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.08.2018 року, шляхом переведення менш суворого покарання 142 години громадських робіт, в більш суворе покарання обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 1,2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подано апеляцію в Миколаївський апеляційний суд через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його оголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1