Провадження №1-кс/760/152/19
УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2018, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2018, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга вмотивована тим, що слідчим Управлінням Фінансових розслідувань ДФС у Київській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2018 року.

23.10.2018 року у ході обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 вилучені належні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошові кошти заощадження, а саме 3 3290 США та 34 500 гривень.

Грошові кошти, які вилученні під час обшуку, набуті законним шляхом, та на даний час їх відсутність спричинила погіршення матеріального стану ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Скаржник в поданій скарзі посилався на те, що вилучене майно не має жодних ознак того, що має значення для кримінального провадження. На сьогоднішній день, ні слідчий, ні прокурор не звернулись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги належним чином повідомлений. Натомість подав заяву у якій скаргу підтримав та просив провести розгляд у відсутність скаржника та його представника.
Слідчий ГУ ФР ДФС у Київській області ОСОБА_6 в судовому засіданні 28.11.2018 року заперечував проти скарги, посилаючись на те, що дозвіл на вилучення вказаних грошових коштів було прямо надано в ухвалі слідчого судді та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в подальшому слідчий в судове засідання не з`явися, хоча про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Також, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Встановлено, що СУ ГУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 24.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2018 у справі №760/26837/18 надано дозвіл детективам на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення документів ТОВ «Вейкап Фінанс», ТОВ "Стронг Кепітал Дизайн", ТОВ "Гранд Ламар", ТОВ "Арга Сістем", ТОВ "Асфорт", ТОВ "Беліссіма-Харч-Групп", ТОВ "Оптімус Гранд", ТОВ "Гранд Брок Сервіс", ТОВ "Сім-Фон", ТОВ «Стейл Пріоріті», ТОВ «Індепенденс-Компані», ТОВ «Будівельна компанія Старс», ТОВ «БМС Сакура», ТОВ «Укпромфакторинг», ТОВ «Юкреніан хауз девелопмент», ТОВ «Інтегралл ЛТД», ТОВ «Евін Груп», ТОВ «Транс Кеа Трак», ТОВ «Юніверсал Бізнес Трейд» та інших СПД, а саме: договори, специфікації, сертифікати якості, видаткові та податкові накладні, митні декларації, СMR, рахунки-фактури, коносаменти, інші товаросупровідні документи на товари, що імпортуються на територію України, книги обліку договорів, довіреностей, товарно-транспортні накладні, інші товарно-супровідні документи, документи на оплату транспортних послуг, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, комп`ютерна та мобільна техніка, що містить на магнітних носіях доказову інформацію, яка має значення речових доказів, печатки підконтрольних підприємств, інші предмети та документи речі, які вказують на злочинну діяльність та причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення, які мають значення у даному кримінальному провадженні.
На виконання вищезазначеної ухвали суду 23.10.2018 слідчими СУ ГУ ДФС у Київській області, на підставі зазначеної ухвали проведений обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 в ході якого вилучені речі, зокрема грошові кошти в сумі 3 290 доларів США та 34 500 гривень.
Крім цього, встановлено, що 24.10.2018 заступником начальника ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речових доказів, на підставі якої майно, а саме грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку 24.10.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на вилучене майно не було накладено арешту, вилучені речі не входили до переліку, щодо яких прямо було надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Тобто вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.
При цьому, посилання слідчого на те, що гроші які вилученні в ході обшуку, зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, є необґрунтованими, оскільки слідчим не надано доказів, що саме ці гроші і в зазначеній сумі були саме здобуті злочинним шляхом.
Разом з тим, посилання заявника на те, що вилучені грошові кошти доказового значення у кримінальному провадженні не мають та набуті законним шляхом підтверджуються достатньою сукупністю даних, що випливають з представлених заявником доказів, якими є: довідка про середню заробітну плату видана на ім`я ОСОБА_4 від 20.12.2016 року, від 24.10.2018 року, виписка по картковому рахунку, який належить

ОСОБА_8 огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи, що вилучені речі в силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, тоді як сторона обвинувачення не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим або ж на нього накладено арешт, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою захисту прав ОСОБА_4 , майно вилучене під час обшуку 23.10.2018 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: грошові кошти в сумі 3 290 доларів США та 34 500 гривень, підлягає поверненню
Таким чином, скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Київській області повернути ОСОБА_9 тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході обшуку 23.10.2018 Київ, а саме: 3290 доларів США та 34 500 гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1