Справа № 676/4202/18
Провадження № 1-кп/676/402/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження :

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 1 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Деражня Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 1 червня 2018 року близько 19 год. 00 хв., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , помітив на лавці дитячий рюкзак голубого кольору. Відчинивши його, із внутрішньої кишені ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A369i», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 457 гривень, який був укомплектований двома сім-картками оператора стільникового зв`язку «Київстар», абонентські номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 30 гривень кожна, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 517 гривень.

Вищевказаними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно 1 червня 2018 року коли він проходив неподалік будинку №7 по вул. Князя Володимира в м. Кам`янці-Подільському, він присів на лавку, де побачив сумку чи рюкзак. Біля лавки на землі на відстані півметра він помітив сенсорний мобільний телефон, який підняв. Телефон був у включеному стані. Оскільки на місці події нікого не було, він пішов із телефоном, якого показав групі хлопців неподалік магазину «Океан», а також із телефоном заходив до вищевказаного магазину. Після цього в нього виник умисел здати телефон до ломбарду, у зв`язку з чим він витягнув сім-картки та поїхав до ломбарду «Скарбниця». Проте, телефон не прийняли, тому він продав його знайомому хлопцю за 100 гривень.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що в день події близько 19 год. 30 хв. до неї зателефонувала старша донька, яка повідомила, що у меншої доньки було викрадено мобільний телефон. На її запитання, чи телефон не було загублено, донька повідомила, що телефон перебував у внутрішній кишені рюкзака. Тоді ж вона прийшла на місце події, де менша донька повідомила, що гралася із друзями на площадці неподалік лавки, на якій залишила сумку. Коли вона хотіла зателефонувати і прийшла до рюкзака, виявила зникнення телефону. Майданчик, на якому гралася донька, знаходиться на відстані 3-4 метрів від лавки. Також на місці події вона побачила співробітників дитячого навчального закладу, де працює, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що коли вони гуляли із дітьми, звернули увагу, що на лавці перебував рюкзак. Тоді ж до рюкзака підбігла донька потерпілої, яка відчинивши його, виявила зникнення телефону, внаслідок чого розплакалась. Тоді ж потерпіла почала розпитувати у знайомих за телефон та з`ясувала, що продавець магазину «Океан» бачила схожий за описом телефон у руках ОСОБА_10 , місцевого мешканця. Як надалі вона дізналася прізвище вказаного громадянина ОСОБА_11 .

Допитана під час судового розгляду неповнолітня свідок ОСОБА_12 підтвердила показання потерпілої ОСОБА_5 . Із її показань судом встановлено, що в день події до неї прибігла її молодша сестра, яка повідомила її, що у неї з рюкзака було викрадено мобільний телефон. Сестра зазначила, що телефон поклала у кишеню в середині рюкзака, а рюкзак зачинила. Сестра разом із друзями гралися на майданчику та турніках, які розташовані на відстані близько 3-5 метрів віл лавки. Коли сестра прийшла до лавки, виявила, що рюкзак був розстібнутий, а телефон зник. Разом із сестрою вона почала шукати телефон на дитячому майданчику, розпитували дітей та дорослих. Проте телефон не знайшли, тому зателефонували мамі. Коли мама прийшла на площадку, вони почали розпитувати людей за телефон та з`ясували, що із телефоном бачили чоловіка в магазині «Океан».

Як встановлено із показань допитаної в ході судового розгляду свідка ОСОБА_13 в день події вона перебувала на роботі в магазині «Океан», де працювала продавцем. В другій половині дня в магазин зайшов ОСОБА_14 , в руках якого вона помітила сенсорний мобільний телефон на корпусі білого кольору якого вона помітила розмальовки рожевого кольору. Близько за півгодини потому в магазин зайшла ОСОБА_5 , яка запитувала, чи не бачив хто-небудь телефон її доньки, на що вона повідомила про обставини перебування ОСОБА_11 в магазині. За описом матері та дітей, вона зрозуміла, що ОСОБА_11 тримав у руках телефон, який розшукують. Також діти повідомили їй, що телефон було викрадено із рюкзака на дитячому майданчику.

Свідок ОСОБА_15 в суді надав показання, що в день події коли він перебував на автобусній зупинці в м. Кам`янці-Подільському зустрів ОСОБА_11 , з яким був знайомим та хотів запропонувати йому роботу біля будинку друга. Дубограй запропонував йому придбати за 200 гривень сенсорний телефон, в якому були відсутні сім-картки та будь-яка інформація. Дубограй зазначив, що телефон знайшов. Він погодився заплатити 120 гривень, при цьому 100 гривень відразу, а 20 гривень ОСОБА_11 просив передати його батьку. Через деякий час до нього зателефонували працівники поліції та повідомили, що телефон було викрадено, у зв`язку з чим від добровільно видав телефон працівникам поліції.

За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 1 червня 2018 року потерпіла ОСОБА_5 того ж дня звернувся із усною заявою до відділу поліції про вчинення невстановленою особою на дитячому майданчику крадіжки її майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А369і» білого кольору, в якому було встановлено дві сім-картки оператора стільникового зв`язку «Київстар» із номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.м.к.п.8).

Як встановлено із заяви ОСОБА_7 від 4 червня 2018 року, протоколу добровільної видачі та огляду речового доказу від 4 червня 2018 року, ОСОБА_7 добровільно видав слідчому сім-картку оператора стільникового зв`язку «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_4 (а.м.к.п.16-17).

Згідно із заявою ОСОБА_15 від 11 червня 2018 року, протоколу добровільної видачі та огляду речового доказу від 11 червня 2018 року, ОСОБА_15 добровільно видав слідчому мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А369і», білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (а.м.к.п.18-19).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_16 вартість станом на 1 червня 2018 року сім-картки мобільного оператора «Київстар» становила 30 гривень (а.м.к.п.24). Вартість вказаних сім-карток не оспорювалася сторонами кримінального провадження.

Із висновку експерта №12.1-0466:18 від 21 червня 2018 року судової товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість станом на 1 червня 2018 року представленого на дослідження мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А369і», білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 становила 457 гривень (а.м.к.п.60-63).

Вищевказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у його вчиненні. Зокрема, показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353, 354 КПК України щодо допиту свідків, в т.ч. неповнолітніх, та потерпілого в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту їх перехресного допиту. Більш того, ці показання оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено.

Також судом визнаються допустимими доказами дані протоколів добровільної видачі та огляду речових доказів, оскільки вказані слідчі дії проведені відповідно до ст. 237 КПК України.

Крім того, судом оцінюється як належний доказ дані висновку судової товарознавчої експертизи, оскільки він прямо підтверджує подію кримінального правопорушення, зокрема визначає розмір заподіяної шкоди. Зазначений доказ визнається судом допустимим, оскільки експертиза проведена особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертизи вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновок експерта відповідає вимогам ст.101-102 КПК України.

Поряд з цим, судом не приймаються до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про непричетність до крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 та знахідку мобільного телефону, оскільки вказані показання спростовуються сукупністю досліджених вище доказів у провадженні, а також ці показання суд оцінює як спробу обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений надав показання, що телефон лежав на відстані близько півметра від лавки на якій була сумка чи рюкзак, точно він не запам`ятав. Він усвідомлював, що телефон випав із сумки, але вважав це знахідкою.

Поряд із цим, із показань потерпілої ОСОБА_5 судом встановлено, що менша донька повідомила їй та старшій донці про те, що телефон вона поклала у внутрішню кишеню рюкзака, яка застібається на замок. Більш того, про те, що молодша донька шукала телефон у внутрішній частині рюкзака потерпілій повідомили її співробітниці, які були на місці події і бачили, як донька підбігла і шукала мобільний телефон саме у рюкзаку. Не знайшовши телефон, донька почала плакати. Аналогічні показання надала в суді неповнолітній свідок ОСОБА_12 .

Натомість із показань обвинуваченого встановлено, що він після того, як знайшов телефон, відразу ж пішов з місця події, тоді ж витягнув сім-картки та здійснив спробу здати телефон у ломбард, а після відмови працівників ломбарду прийняти телефон у заклад, продав його ОСОБА_15 за 100 гривень. Будь-якої спроби зателефонувати власникам чи віднайти його на території двору будинку, де телефон було знайдено, він не робив.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_7 продав йому телефон із видаленими усіма даними, без контактів та фотознімків, що підтверджує ту обставину, що після крадіжки ОСОБА_7 вказану інформацію знищив.

Вказані докази підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 викрав мобільний телефон саме із рюкзака доньки потерпілої.

Поряд з цим, навіть якщо взяти до уваги показання обвинуваченого про те, що телефон потерпілої лежав на землі поруч із лавкою, на якій знаходився рюкзак, на переконання суду вказане жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, оскільки заволодіваючи ним, ОСОБА_7 усвідомлював, що воно належало іншій особі, і що він обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Так, телефон перебував поряд із сумкою, біля дитячого ігрового майданчику, на якому гралися діти. ОСОБА_7 відразу після заволодіння телефоном зник із місця події, видалив усі дані, витягнув сім-картки та продав телефон знайомому за заниженою ціною. На переконання суду, обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював, що телефон належить іншій особі, що власник телефону може в будь-який момент повернутися до місця його зберігання, що повернення власника та фактичне поновлення контролю над своїм майном унеможливить його володіння ним, тому на противагу цьому таємно викрав телефон і з місця події зник. Те, що телефон донькою потерпілої не був загублений, а вона лише тимчасово втратила над ним контроль оскільки гралася на майданчику, знала про місце, в якому залишила телефон, майно перебувало без її нагляду впродовж короткого проміжку часу, а також, що вона повернулася до лавки, де його залишила, свідчать про те, донька потерпілої не загубила його невідомо де, а залишила його на незначний час у знаному їй місці неподалік місця дозвілля.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, яке виразилось у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а також, що обвинувачений винен у його вчиненні, за що підлягає покаранню.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд на підставі ст.ст.65, 66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, про що свідчить досліджена судом інформація ОСК ГУНП в Хмельницькій області та ОСК МВС України (а.м.к.п.35), відповідно до довідок Кам`янець-Подільської міської поліклініки №30 від 4 червня 2018 року та б/н від 5 червня 2018 року ОСОБА_7 не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога (а.м.к.п.39,41), не працює, за місцем проживання відносно ОСОБА_7 . КП УК «Житловик» компрометуючими даними не володіє (а.м.к.п.37). Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено. Крім того, при призначення покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо середнього ризику вчинення ОСОБА_7 повторних кримінальних правопорушень та низького ризику небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений не працює та з урахуванням його майнового стану вказане покарання стане непомірним для нього тягарем.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді громадських робі на строк 200 (двісті) годин.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень (а.м.к.п.59).

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А369і», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-картку оператора стільникового зв`язку «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_5 (а.м.к.п.66-67).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1 .