Справа № 199/9825/18
ВИРОК
іменем України

08.02.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001170 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , та проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці липня 2016 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_8 , перебуваючи в сквері Кирилівка (колишня назва скверу - ім. Кірова), який розташований в м. Дніпрі, між вул. Бажова та вул. Луговська, знайшов предмет, схожий на бойовий припас. В цей момент, у ОСОБА_8 , раптово виник злочинний намір, направлений на придбання, носіння та зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу, ОСОБА_8 , поклав предмет, схожий на бойовий припас в кишеню одягнених на нього штанів, тим самим придбав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_8 , переніс вказаний предмет, схожий на бойовий припас, до свого місця проживання, а саме до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив постанову Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток N 1), положення ст.39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», Постанову Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576.

Надалі, доводячи свій злочинний умисел направлений на зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу до завершення, в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій в сфері незаконного поводження з бойовими припасами, залишив вищевказаний бойовий припас в одній із кімнат житлового будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно зберігати предмет, схожий на бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 10.06.2018, громадянином ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено вищевказаний предмет, схожий на бойовий припас, в результаті чого, останній повідомив про це співробітників поліції, шляхом здійснення телефонного дзвінка на лінію «102».

В цей же день, 10.06.2018, слідчим СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, за письмовою згодою власника вищевказаного будинку ОСОБА_8 , проведено огляд у житловому будинку АДРЕСА_1 , в ході якого в кімнаті, де мешкає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено предмет схожий на бойовий припас, який ОСОБА_8 незаконно зберігав у вищевказаному будинку.

Згідно з висновком експерта від 13.07.2018 №33/5.2/226, предмет вилучений за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , є 30-мм пострілом, з осколковою гранатою типу ВОГ-17М, промислового виробництва, для автоматичного гранатомету АГС-17, що поєднує в собі гранату і метальний снаряд у гільзі. Крім того, 30-мм постріл, з осколковою гранатою типу ВОГ-17М, для автоматичного гранатомету АГС-17, відноситься до категорії боєприпасів та придатний для застосування за призначенням (придатний для здійснення вибуху).

Обвинувачений ОСОБА_8 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті придбав, переніс та зберігав за місцем свого мешкання осколкову гранату типу ВОГ-17 М без передбаченого законом дозволу.

29.11.2018 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України, а 25.01.2019 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_8 .

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч.1 ст. 263 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1, п.п. 2 ч.2 ст.76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік. Сторони угоди погодились на стягнення з ОСОБА_8 витрат на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 715,00 гривень. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_8 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому його дії за ч.1 ст.263 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_8 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_8 раніше не засуджувався, щиро кається, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, характеризується задовільно, має на своєму утриманні дітей, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1, п.п. 2 ч.2 ст.76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік та стягнути з ОСОБА_8 витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 715,00 гривень і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 25 січня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за №0001170 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, затвердити.

ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 січня 2019 року покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.75, п.п.2 ч.2 ст.76 КК України встановити ОСОБА_8 іспитовий строк 1 (один) рік, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 715,00 гривень.

Речовий доказ 30-мм постріл, з осколковою гранатою типу ВОГ-17М зберігати до набрання вироком законної сили, та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1