Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2580/18
Номер провадження: 1-кп/511/279/18
10 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001092 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.11.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна Одеської області, місце проживання АДРЕСА_1 ,громадянка України , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, тимчасово не працюючої, не заміжньої, маючої на утримані малолітню дитину, раніше не судимої
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні встановлено , що, наприкінці серпня 2018 року, більш точного часу встановити в ході судового слідства не надалось можливим, ОСОБА_4 приблизно о 15 годині, перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки тимчасово мешкала за вказаною адресою за усною домовленістю з власницею домоволодіння ОСОБА_5 , достовірно знаючи, про відсутність власниці домоволодіння та інших сторонніх осіб в будинку, шляхом вільного доступу, таємно з метою - незаконного матеріального покращення свого побутового становища, викрала належне ОСОБА_5 майно - пральну машинку «DАЕWОО», б/у, вартістю 500 гривень, яка знаходилась на території домоволодіння за вказаною адресою. Вказане майно за допомогою третьої особи було поміщено ОСОБА_4 до автомобілю таксі. Після чого, вона зникла з місця події з викраденим майном та розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала повністю, покаялася, підтвердила фактичні обставини справи і пояснила, що дійсно наприкінці серпня 2018 року, перебуваючи в домоволодінні у потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкала за усною домовленістю, таємно викрала належне ОСОБА_5 майно - пральну машинку «DАЕWОО», б/у, вартістю 500 гривень, яка знаходилась на території домоволодіння за вказаною адресою. Вказаним майном розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 500 гривень. Вважала , що раз замінила в машинці несправний мотор , то набула право володіння.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі та повідомила, що їй повернуто викрадене майно і вона претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. (а.с. 14 ).
Враховуючи дані обставини, за відсутності матеріальних претензій та повного визнання вини обвинуваченою, за погодженням всіх інших учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням доказів матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченої, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.
Крім повного визнання вини обвинуваченою , її вина в скоєнні кримінального злочину повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема :
- витягом з кримінального провадження №0001129 (а.к.п.19-20 ), відповідно до якого 20.11.2018 року надійшло повідомлення від потерпілої ОСОБА_5 про те, що в період з серпня 2018 року, жінка на ім`я ОСОБА_6 , тимчасово мешкаючи в домоволодінні , що належить потерпілій , шляхом вільного доступу , таємно скоїла крадіжку приналежного заявниці майна, саме: б/у пральної машини « ОСОБА_7 », , завдавши збитку на суму 500 грн;
- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 20.11.2018 року (а.к.п.21 ) про притягнення до кримінальної відповідальності громадянки за ім`ям ОСОБА_6 , котра в період з серпня 2018року скоїла крадіжку належній їй пральної машини, чим причинила збитки на суму 500,00грн;
- протоколом огляду місця події від 20.11.2018 року (а.к.п.25 ) в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відповідно до якого оглядом місця події було домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучалося;
- протоколом огляду місця події від 21.11.2018 року (а.к.п.30-33) в присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно до якого оглядом місця події була земельна ділянка місцевості, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено пральну машинку марки «DАЕWОО», білого кольору;
- розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 22.11.2018 року про отримання свого майна, а саме: пральної машинки марки «DАЕWОО», котру зобов`язується зберігати до вирішення питання у суді(а.к.п. );
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2018року ( а.к.п. 35-39) , який проводився у присутності понятих: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за участю підозрюваної ОСОБА_4 під час було запропоновано пояснити та показати обставини події, які мали місце в період серпня 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 пояснила та показала, що в 20-х числах серпня 2018 року, перебуваючи в домоволодінні у потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово мешкала за усною домовленістю, таємно викрала належне ОСОБА_5 майно - пральну машинку «DАЕWОО», б/у, вартістю 500 гривень, яка знаходилась на території домоволодіння за вказаною адресою. Вказаним майном розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 500 гривень.

- довідкою ООО «Макс» про те, що станом на 26.11.2018 року вартість пральної машини марки «DАЕWОО», б/у, білого кольору складає 500грн . (а.к.п 40 ) .
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину та кваліфікує її дії за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка, вчинене повторно). Злочин вчинено навмисно та з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Відповідно до ст.66 КК України суд визнає обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання повністю своєї вини, щире каяття, відсутність матеріальних претензій, наявність малолітньої дитини , раніше не судима.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_4 є суб.єктом злочину середньої тяжкості , передбаченого ст.185 ч.2 КК України, діяла з прямим умислом на заволодіння чужим майном, скоєне повторно , навмисно, з корисливих мотивів, є осудною особою (а.к.п.44-45) . Спосіб вилучення чужого майна обвинуваченою таємний .
За місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 46 ), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с 44,45 ), має на утриманні малолітню дитину ( а.к.п. 47)
За таких обставин, враховуючи всі пом`якшуючі обставини та обтяжуючі вину обвинуваченої обставин, позицію потерпілої, яка вказала, що претензій до обвинуваченої не має, викрадені речі їй повернуто, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства.
Міра покарання повинна відповідати суспільній небезпеці скоєного злочину з урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, поведінки обвинуваченої, її відношення до вчиненого.
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченої, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Цивільний позов по справі не заявлявся, може бути заявлений в порядку цивільного судочинства після набрання вироком законної сили . Запобіжний захід не обирався.
Речові докази, слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України після набранням вироку законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком один рік і 2 місяці .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1. п.2.ч.2 ст.76 КК України а саме :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
- не виїзжати за межі України без погодження з уповновадженим органом питань пробації
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2018 року на тимчасове вилучене майно, а саме: на пральну машину «DАЕWОО» б/у.

Речовий доказ: пральну машину марки «DАЕWОО», б/у після набрання вироком законної сили залишити потерпілій .
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1