Постанова
17 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 343/2502/14-к
Провадження № 51 10294 ск 18
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на вирок Долинського районного суду від 3 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано - Франківської області від 12 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ч. 1 ст. 398, ст. 350 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи на їх обґрунтування.
Однак прокурор у касаційній скарзі, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, цих даних не навела.
За змістом касаційної скарги остання, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку та ухвали щодо ОСОБА_3 , наводить доводи, що стосуються невідповідності висновків судів, викладених у вказаних судових рішеннях, фактичним обставинам справи та правової оцінки доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, істотні порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону.
Так, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Між тим, в скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року з огляду на положення статей 370, 371 цього Кодексу.
Одночасно, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та незгода з правовою оцінкою доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року не є підставами для скасування або зміни судового рішення касаційним судом.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в апеляційному порядку ОСОБА_2 не зазначено конкретних порушень закону, які, на її думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами сторони обвинувачення), звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Виходячи з наведеного, касаційна скарга прокурора як така, що не відповідає вимогам статей 350, 398 КПК 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з викладеними обставинами, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених недоліків не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п. 4 § 3 Перехідних положень Закону № 2147-VIII від 03.10.2017
постановив:
Відмовитипрокурору Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_2 за її касаційною скаргою на вирок Долинського районного суду від 3 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано - Франківської області від 12 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1