ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/791/2/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
УХВАЛА
іменем України
02 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003465 за клопотанням та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, з повною середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області задоволено та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.02.2019 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 30.11.2018 року близько 11.00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, умисно шляхом удушення потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяв смерть останнього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з порушенням норм кримінального, кримінального процесуального права, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що слідчим не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, слідчим суддею не враховано доводи сторони захисту щодо наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, співпрацю зі слідством, визнання вини, наявність постійного місця проживання та двох малолітніх дітей, що він не має на меті вчиняти нові злочини. Зазначені обставини дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04.12.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та 05.12.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.12.2018 року, в ході якого проведено огляд місця події та трупа, зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення та його сліди; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 04.12.2018 року; постановою про визнання та залучення в якості речового доказу від 04.12.2018 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України від 04.12.2018 року.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.
На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, де перевіряється достатність доказів, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, дані про його особу вказують на те, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, та, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, які в своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілу та свідків (шляхом умовлянь, переконань, погроз) з метою зміни ними показаній у суді, оскільки йому відомо про їх місце перебування, крім того, він тривалий час підтримував відносини з потерпілої ОСОБА_10 та спільно проживав з нею, а тому жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що останній може ухилитися від слідства і суду, незаконно вплинути на потерпілу та свідків, тобто на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, співпрацю зі слідством, визнання вини, наявність постійного місця проживання та двох малолітніх дітей, що він не має на меті вчиняти нові злочини, та недоведеність ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, які на її думку, дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на його поведінку, та не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики, і його висновок не спростовують, а тому не можуть слугувати стримуючим фактором, враховуючи вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_8 до вчинення особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що призвело до смерті людини.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілу та свідків, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому твердження захисника про доцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та його достатності для запобігання встановлених слідчим суддею ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому, враховуючи обставини кримінального провадження, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не застосував альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2018 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2