ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/213/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №630/256/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275,00 грн., яке було замінено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року на покарання у виді громадських робіт строком 70 годин; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і призначенням іспитового строку 1 рік; який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю даного злочину та злочину, за який ОСОБА_9 було засудженого за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено покарання у виді позбавленні волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 71, 72, 73 КК України до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднана невідбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року у виді 26 (двадцять шість) годин громадських робіт, що дорівнює 3 (три дні) позбавлення волі, і остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців 3 днів позбавлення волі.

Вироком районного суду встановлено, що ОСОБА_9 12 лютого 2018 року близько 05-30 год., знаходячись у гостях у потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно взяв з поверхні тумби, що розташована в одній з кімнат будинку, тим самим викравши, мобільний телефон TM «S-TELL S3-05», який належить потерпілому ОСОБА_10 , вартістю 247,20 грн. Після вчинення злочину, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця його вчинення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч. 4 ст. 70 КК України, прийняти рішення про самостійне виконання вироку Червонозаводського райсуду м. Харкова від 12.02.2018 року щодо ОСОБА_9 . Мотивуючи скаргу вказала, що злочин по даному кримінальному провадженню обвинуваченим було вчинено до постановлення вироку суду щодо нього від 12.02.2018 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі викладених обставин, вважає, що обидва вироки повинні виконуватися самостійно, призначення покарання за сукупністю злочинів виключається.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення, з наступних підстав.

Учасники розгляду не оспорюють доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_9 в межах поданої апеляційної скарги прокурора в частині правильності призначення покарання за сукупністю злочинів із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Стосовно ОСОБА_9 Червонозаводським районним судом м. Харкова 12 лютого 2018 року постановлений вирок за ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і призначенням іспитового строку 1 рік.
Злочин за даним кримінальним провадженням обвинуваченим вчинено 12 лютого 2018 року близько 05-30 год., тобто до постановлення щодо нього вищевказаного вироку.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за
який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, районним судом невірно призначено покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку із вказаними обставинами, вирок районного суду необхідно змінити, виключити з нього вказівку про призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2018 року щодо ОСОБА_9 змінити.
Виключити з вироку вказівку суду про застосування при призначенні покарання ч. 4 ст. 70 КК України і вважати, що вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_9 підлягає самостійному виконанню.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: