П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., при секретарі Казьміній А.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Терес О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяви особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Терес О.В. про відвід судді Юденко Т.М.,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Київського апеляційного суду Юденко Т.М. перебуває апеляційна скарга захисника Терес О.В. подана в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, на адресу Київського апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_1 та його захисника Терес О.В.про відвід судді Юденко Т.М. Вказані заяви мотивовані тим, що в ході розгляду даної справи суддя допустила дії, які ставлять під сумнів її упередженість та намір винести завідомо незаконне рішення.

У судовому засіданні заявники підтримали викладені в заяві доводи та просили відвести суддю Юденко Т.М.

Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання про відвід судді що розглядає справу про адміністративне правопорушення, а тому з урахуванням вимог ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус судців», ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, необхідно керуватись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального провадження». У зв`язку з наведеним при розгляді заяви про відвід, слід керуватися за аналогією права відповідними положеннями КПК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, що розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Не зважаючи на те, що доводи наведені у заявах про відвід судді Юденко Т.М. не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити заяви про відвід судді Юденко Т.М. з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді адміністративної справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суд -
П О С Т А Н О В И В :

Заяви особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Терес О.В. про відвід судді Київського апеляційного суду Юденко Т.М. у адміністративній справі №33/824/206/2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, задовольнити.

Адміністративну справу №33/824/206/2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передати до канцелярії Київського апеляційного суду для проведення автоматичного розподілу судової справи.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива