490/4187/15-к
н/п 1-кп/490/622/2018
У Х В А Л А

19 жовтня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, білоруса, громадянина України, неодруженого, працює водієм тролейбусу КП «Миколаївелектротранс», раніше не судимого, проживає: АДРЕСА_1 ,

про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_4 заявила в судовому засіданні клопотання про призначення слідчого експерименту за участю обвнуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 . Захисник вказала, що на її думку слід провести такий слыдчий експеримент для встановлення обставин скоєного, і для встановлення вихідних даних для проведення додаткової автотехнічної експертизи. Захисник вказує, що оскільки обвинувачений до наїзду застосовував гальмування, то у нього можливо не було технічної можливості уникнути наїзду на потерпілу. Захисник вказує, що автотехнічна експертиза проведена неповно. Захисник вказала, що метою проведення слідчого експерименту є перевірка показів обвинуваченого та потерпілої на предмет їх достовірності в частині тих подій, що мали місце безпосередньо перед скоєнням наїзду.
Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав.
Прокурор заперечував проти призначення слідчого експерименту, вказав, що підстав для проведення такої не має. Прокурор вказав, що обвинувачений може змінювати свої показання щодо фактичних обставин справи, це його право, проте фактичні обставини справи після того як обвинувачений змінив свої показання - не змінилися, тому проволити слідчий експеримент не потрібно.
Представник потерпілої в судовому засіданні був проти задоволення клопотання захисника про призначення слідчого експерименту. Представник потерпілої вказав, що призначення такої процесуальної дії лише затягуватиме провадження у даній справі, розгляд якої і так вже затягнувся. Окрім цього представник потерпілої вказав, що події мали місце три роки назад, потерпіла вже мало що пам?ятає про ті події. Окрім цього, представник потерпілої вказав, що стан здоров?я потерпілої поганий, вона з трудом пересувається, а тому проведення слідчого експерименту за її участі буде утрудненим.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В клопотанні про призначення слідчого експерименту захисник вказує, що метою такого є перевірка показань обвинуваченого та потерпілої на предмет їх достовірності, з тим що обвинувачений вказує, що здійснив дії направлені на уникнення зіткнення з потерпілою. З цих показань обвинуваченого цього захисник зробив висновок про можливість проведення додаткової автотехнічної експертизи на предмет дослідження обставин щодо наявності технічної можливості у обвинуваченого уникнути наїзду на потерпілу.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №377 від 28.04.2015р. водій тролейбуса ОСОБА_8 повинен був виконати вимоги п.18.1 ПДР України, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. За такого вбачається, що небезпека для пішохода виникає в момент виходу пішохода на проїжджу частину автодороги.

Щодо виконання водієм автобуса вимог пункту 12.3 ПДР України відповідно до яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, то експерт не зміг відповісти на дане питання, оскільки водій тролейбуса не бачив моменту виходу пішохода на проїзну частину, і отже не має можливості встановити момент виникнення у водія небезпеки для руху, а тому експерт вказує, що неможливо визначити відповідність дій водія у даній обстановці щодо вимог пункту 12.3 ПДР України.
Отже, в захисник вказує, що проведення додаткової експертизи у даній справі зводиться до дослідження експертом можливості встановити наявність чи відсутність технічної можливості у обвинуваченого уникнути наїзду на потерпілу. Дані обставини пов?язані із встановленням моменту виникнення у водія небезпеки для руху.
На досудовому слідстві обвинувачений давав показання, що не бачив моменту виходу потерпілої на проїзну частину. Під час же судового розгляду справи обвинувачений змінив свої показання, та вказав, що він бачив момент виходу потерпілої на проїзну частину, і щоб уникнути зіткнення направив тролейбус в сторону від напрямку руху та натиснув на гальма.
Отже, допитаний повторно в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 дав показання відмінні від тих, що давай раніше на досудовому розслідуванні.
Проте, його показання є послідовними щодо однієї обставини: обвинувачений не бачив моменту виходу потерпілої на проїзджу частина автодороги.
Щодо питання про достовірність показів обвинуваченого та потерпілої то дане питання належить до компетенції суду, оскільки носить правовий характер. Відповідно до ст.84 КПК показання обвинуваченого та потерпілої є доказами у справі, і відповідно до ст.94 КПК України суд оцінює докази самостійно за своїм внутрішнім переконанням відповідно до закону.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проведення слідчого експерименту для є перевірка показів обвинуваченого та потерпілої на предмет їх достовірності в частині об?єктивної сторони в даному випадку є недоцільними, оскільки такі обставини судом з?ясовано в ході повторного допиту обвинуваченого.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,183, ч.1 ст.197, ст.331 КПК України суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо призначення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя