Справа №585/820/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - Яковець
Номер провадження 11-кп/816/82/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, якою частково задоволено клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого:

1) за вироком апеляційного суду Донецької області, від 6 жовтня 2003 року, за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12; 187 ч. 4; 70 КК України до довічного позбавлення волі;

2) за вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, за ст. ст. 15 ч. 2, 357 ч. 2; 70 ч. 2 КК України до довічного позбавлення волі,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 в якому він просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у співвідношенні до позбавлення волі, відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, за період з 30 січня 2003 року по 24 травня 2009 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 було задоволено частково і йому було зараховано у строк покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 30 січня 2003 року по 30 травня 2006 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в іншій частині клопотання було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , будучи особою, відносно якої було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тримався в місцях попереднього ув`язнення з 30 січня 2003 року по 30 травня 2006 року, а тому цей строк необхідно зарахувати у строк покарання, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У той же час суд вказав, що в частині зарахування у строк покарання перебування ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі з 30 травня 2006 року по 24 травня 2009 року, задоволенню не підлягає, так як цей період його перебування під вартою у слідчому ізоляторі приходився на той час коли вирок набрав законної сили, а тому цей строк не є строком попереднього ув`язнення.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 в якій він ставить питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, у період його перебування у слідчому ізоляторі з 30 січня 2003 року по 24 травня 2009 року.

Засудженийц ОСОБА_7 мотивує свої вимоги тим, що ввесь цей період від перебував у Донецькому слідчому ізоляторі, у зв`язку з чим він був підданий неналежному до нормальних умов утримання, то цей період підлягає зарахуванню у строк його покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 та пояснення засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений за вироком Апеляційного суду Донецької області, від 6 жовтня 2003 року, за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12; 187 ч. 4, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, який набрав законної сили 26 травня 2005 року ( а. с. 99 104 ).

Оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений з 30 січня 2003 року по 26 травня 2005 року то, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_7 обґрунтовано зараховано цей строк його попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі.

Крім того, згідно постанови Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 18 листопада 2004 року, по матеріалам кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. ст. 15 ч. 2, 357 ч. 2 КК України, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ( а. с. 105 ).

Вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, ОСОБА_7 було засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 357 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 2 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням за вироком апеляційного суду Донецької області, від 6 жовтня 2003 року, остаточно до відбуття визначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі ( а. с. 106 107 ).

При цьому, постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 23 січня 2006 року, вирок Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, відносно ОСОБА_7 був уточнений в частині вказівки суду щодо початку відбування ОСОБА_7 строку покарання. Судом було ухвалено, що ОСОБА_7 строк відбування покарання за вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, необхідно рахувати з 30 січня 2003 року ( а. с. 108 ).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області, від 30 травня 2006 року, вирок Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, відносно ОСОБА_7 був залишений без змін, у зв`язку з чим цей вирок вступив у законну силу 30 травня 2006 року ( а. с. 109 110 ).

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений з 30 січня 2003 року по 30 травня 2006 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, що діяла в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, що діяла в редакції Закону України № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, суд першої інстанції дійшов до законного висновку про необхідність часткового його задоволення, пославшись у частині відмови у задоволенні клопотання на те, що зарахування у строк покарання перебування ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі з 31 травня 2006 року по 24 травня 2009 року, задоволенню не підлягає, так як цей період його перебування під вартою приходився на той час коли вирок набрав законної сили, у зв`язку з чим цей період часу не є часом попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , а є часом відбування ОСОБА_7 призначеного покарання за вирок Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо необхідності зарахування строку його знаходження у Донецькому слідчому ізоляторі за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, що діяла в редакції Закону України № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, у період його перебування у слідчому ізоляторі з 31 травня 2006 року по 24 травня 2009 року, колегія суддів знаходить необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів, знаходячи ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, відносно засудженого ОСОБА_7 , законною, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, про зарахування засудженому за вироком Апеляційного суду Донецької області, від 6 жовтня 2003 року, та вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька, від 21 листопада 2005 року, ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України (в ред. Закону України № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року), з 30 січня 2003 року по 30 травня 2006 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 х місяців з часу її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з часу отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3