Номер провадження: 11-кп/813/267/19
Номер справи місцевого суду: 522/8038/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеса від 06.08.2018 року в рамках кримінального провадження №0002256 від 21.04.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.01.2014 р. Білгород-Дністровським міськсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 04.12.2014 р. Білгород-Дністровським міськсудом Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ст. 71 КК України, остаточно призначено останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; звільнений 31.01.2018р.,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду було затверджено угоду про визнання винуватості від 30.04.2018 р. між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 та обвинуваченим та ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік із покладенням на останнього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 20.04.2018 року приблизно о 14:30 годині, він, знаходячись на розі вулиць Мала Арнаутська та Олександрівський проспект у місті Одесі, побачив раніше не знайому йому неповнолітню ОСОБА_11 , у якої в руках знаходився мобільний телефон марки «Lenovo 2010», вартістю 1500 гривень, проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, швидко наблизився ззаду та зненацька для неповнолітньої потерпілої лівим передпліччям схопив її за шию та повалив на асфальт, при цьому правою рукою намагався вирвати з рук потерпілої вищезазначений мобільний телефон, однак ОСОБА_11 почала голосно кричати про допомогу, тим самим привертаючи увагу перехожих. ОСОБА_7 , розуміючи, що його злочинний план, направлений на відкрите заволодіння чужим майном не зможе бути доведений до кінця з причин, що не залежать від його волі, почав втікати на інший бік вулиці Мала Арнаутська, але був затриманий перехожими.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 зазначив, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, безпідставне затвердження судом угоди про визнання винуватості, яка не відповідає вимогам КПК України з огляду на те, що письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості потерпілою ОСОБА_11 та її законним представником ОСОБА_12 , відповідно до його заяви, не надавалася; за фактом підроблення зазначеної згоди на теперішній час проводиться досудове розслідування за ч. 2 ст. 366 КК України.

Потерпіла та її законним представник в судове засідання суду першої інстанції не викликалися та в судовому засіданні присутніми не були, а досліджена судом згода потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості не містить інформації щодо призначення чи не призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

В судове засідання апеляційного суду потерпіла та її законний представник не з`явились, хочу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомили, у зв`язку із чим апеляційний суд, на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку інших учасників процесу, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частина 2 ст. 473 КПК України передбачає, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.

Пункт 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, в свою чергу, встановлює, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з положеннями абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на момент затвердження угоди про визнання винуватості між стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_7 та ухвалення обвинувального вироку на підставі зазначеної угоди, суду були надані наступні документи: обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002256 від 21.04.2018 року (а.с. 2-5); угода про визнання винуватості (а.с. 6-9); реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 10-13) та розписки сторони захисту про отримання його копії та копій обвинувального акту (а.с. 14-15), а також заява від потерпілої ОСОБА_11 та її законного представника ОСОБА_12 про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості в зазначеному кримінальному провадженні №0002256 від 21.04.2018 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 (а.с. 16).

Таким чином, на момент проведення судом 1-ої інстанції підготовчого судового засідання 06.08.2018 року суду були надані всі передбачені вимогами кримінального процесуального закону матеріали для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Разом із тим, до зазначених документів була додана також заява потерпілої та її законного представника про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності (а.с. 18).

Водночас, не дивлячись на зазначену вище обставину, в порушення вимог вищенаведеної ст. 474 КПК України, судом не було здійснено жодної спроби виклику в підготовче судове засідання потерпілої та її законного представника; угода затверджувалась та вирок ухвалювався за їх відсутності, без належного сповіщення потерпілої сторони, без вислуховування їх позиції щодо добровільності надання згоди на укладення угоди, а також можливості затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 узгодженого сторонами покарання.

Окрім того, до апеляційної скарги прокурором була додана заява законного представника потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_12 (а.с. 50), в якій останній зазначив, що письмової згоди на укладання угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором ні він, ні його донька ОСОБА_11 не надавали.
За зазначеним фактом, відповідно до наданої апеляційному суду копії ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 03.01.2019 року про надання тимчасового доступу до документів, органами досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за №0000774 від 27.08.2018 р. та на теперішній час здійснюється досудове розслідування.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, на даний час триває перевірка факту підробки згоди потерпілої та її законного представника на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0002256 від 21.04.2018 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, що на момент затвердження цієї угоди та ухвалення обвинувального вироку було невідомо суду.

Отже, враховуючи те, що суд, в порушення вимог ч. 2 ст. 474 КПК України, ухвалив обвинувальний вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 без належного виклику в судове засідання потерпілої та її законного представника, чим позбавив їх можливості заявити в судовому засіданні про факт підроблення їх згоди на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості, колегія суддів наголошує на тому, що в даному випадку судом було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджало суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Пункт 2 ч. 2 ст. 407 КПК України передбачає, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи те, що в зазначеному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості була затверджена без відповідної згоди на це потерпілої сторони та суд не перевірив факт надання такої згоди через не виклик потерпілої в судове засідання, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити та вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 376, 394, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 469, 474, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року на підставі затвердження угоди про визнання винуватості відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України скасувати та матеріали кримінального провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13