В И Р О К
іменем України

17 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальні провадження №№0000433, №0000619 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно - технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, не судимої,-
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27.05.2018, близько 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в торговому залі магазину "Стиль", що розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул.Сергія Закори, буд.22, взяла з вітражів футболку, штани, та одну пару взуття типу босоніжки, для їх примірки. З цими речами пройшла до примірочної кабінки магазину, де одягла їх на себе і вийшла в них до торговельного залу. Вийшовши до якого вже усвідомлювала, що її дії, спрямовані на викрадення майна не є таємними, та продовжуючи діяти, відкрито, протиправно, з корисливих мотивів з метою наживи, відмовилася оплатити вартість вищевказаних речей, та, ігноруючи зауваження продавця магазину ОСОБА_5 , яка весь цей час знаходилася в торговому залі магазину, ОСОБА_4 покинула приміщення магазину, таким чином відкрито заволоділа футболкою жіночого типу торгової марки "Sweetissima", вартістю 379 гривень, штанами виготовленими з джинсової тканини, жіночого типу торгової марки «Lоlо blues», вартістю 687 гривень, однією парою взуття типу босоніжки, торгової марки «WINIKO», вартістю 390 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово товарознавчої експертизи №14633 від 26 червня 2018 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1456 грн.
Крім того, 15.07.2018, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 у своєї сусідки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Знаходячись в спальній кімнаті вищезазначеної квартири, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що її дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з метою наживи, викрала грошові кошти в сумі 1950 євро, які знаходились на поверхні столу (в перерахунку станом на 15.07.2018 року становить 59559, 43 грн), що належать ОСОБА_8 .
Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 покинула квартиру та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченою фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_4 вину в інкримінованих їй злочинах визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, пояснила, що кримінальні правопорушення вчинені нею при вищевикладених обставинах. Цивільний позов ОСОБА_8 визнала у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, вказала, що викрадене майно повернуто, претензій матеріального та морального характеру не має.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просив стягнути з обвинуваченої суму спричинених матеріальних збитків.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень і її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_4 , враховує, що вона раніше не судима, не працює, є інвалідом, що підтверджується медичним висновком № 54 від 21.12.2009 року, проживає із батьками, де батько є непрацездатною особою, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , не заміжня, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, тяжкість вчинених нею злочинів дає підстави суду дійти висновку про можливість виправлення засудженої ОСОБА_4 без відбування покарання.

Від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у позовній заяві просив стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на його користь 59559,43 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнала у повному обсязі.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.12.2018 у виді цілодобового домашнього арешту - залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 59559 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 43 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів на проведення судово-товарознавчої експертизи №14633 від 26.06.2018.

Речові докази: футболку жіночу торгової марки "Sweetissima", брюки жіночі торгової марки «Lоlо blues», одну пару взуття - босоніжки, торгової марки «WINIKO», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - вважати їй повернутими.

Заходи забезпечення кримінального провадження №0000619, застосовані ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 31.07.2018 - скасувати.

Речові докази: пару жіночих кросівок ТМ «BALENCIAGA», червоного кольору, розмір 40; спортивний жіночий костюм (штани та кофта) з написом «GUCCI» рожевого кольору; жіночий перстень та паперову бирку до нього з написом «Харківська ювелірна фабрика», розмір 18, маса 1,79, срібло проба 925; жіночий ланцюг та паперову бирку до нього з написом «ювелірна фабрика Восток», довжина 50, маса 12,9, срібло проба 925 - конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: