Справа № 206/2592/18
Провадження № 1-в/188/19/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка в приміщенні Петропавлівського районного суду заяву лікаря-психіатра Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с. Радгоспне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ухвалою Петропавлівського районного суду від 12 липня 2017 року до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, ухвалою Самарського районного суду від 16 травня 2018 року змінено примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк до шести місяців,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується питання припинення примусової психіатричної допомоги, ОСОБА_3 ,

встановив:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 20.02.2019 надійшла заява лікаря-психіатра Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .

У своїй заяві лікар зазначив, що здійснюючи виконання ухвали суду відносно ОСОБА_3 , прийшов до переконання, що той не потребує у наданні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та направив його до комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради», і за висновком ЛКК № 82 отримав рекомендацію відмінити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Лікар-психіатр ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Особа, щодо якої вирішується питання припинення примусової психіатричної допомоги, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти припинення лікування, пояснив, що внаслідок збігу тяжких сімейних обставин смерть батька, тяжка хвороба матері, не може поїхати до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» для проходження психіатричної лікарської комісії у цьому році, він є інвалідом 2 групи від психічного захворювання і наступного року має пройти огляд психіатричної МСЕК, а до того бажає продовжити амбулаторне лікування за місцем проживання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти припинення примусового лікування, вказавши на відсутність висновку лікарів-психіатрів про це.

Захисник ОСОБА_5 згоден з прокурором.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу ( далі КПК) України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, відповідно до пункту 14 ч.1 ст.537 КПК України має право вирішувати питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у зв`язку з вчиненням ним у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України. В ухвалі зазначено, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 113 від 15.06.2017 ОСОБА_3 хворіє на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної. ОСОБА_3 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння та після його вчинення перебуває у стані неосудності, тобто не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування у відношенні до нього примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду від 16 травня 2018 року змінено примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк до шести місяців,

Ухвала Самарського районного суду від 16 травня 2018 року виконувалася за місцем проживання неосудного ОСОБА_3 лікарем-психіатром Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради».

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 20.02.2019 надійшла заява лікаря-психіатра Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .

До заяви додано висновок лікарсько-консультативної комісії № 82 Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» (далі ЛКК), у якому зазначено діагноз захворювання ОСОБА_3 : шизофренія, параноїдальна форма, безперевна течія і рекомендовано відмінити примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування.

Однак висновок ЛКК № 82 не є передбаченим ст.95 КПК України висновком комісії лікарів-психіатрів і з нього не вбачається, що ОСОБА_3 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надав довідку до акта огляду міжрайонної психіатричної МСЕК, якою йому повторно встановлена 2 група інвалідності від психічного захворювання на строк до 10.06.2019, рекомендовано лікування основного захворювання.

За таких обставин суд вважає, що по відношенню до ОСОБА_3 не слід припиняти надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 95 КК України, керуючись ст.ст. 395, 514-516 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального закладу «Петропавлівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1