справа №622/298/17
провадження №1-кп/619/62/18
УХВАЛА

14 грудня 2018 року м. Дергачі
Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківської області , освіта - неповна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
за фактом вчинення кримінальних злочинів передбачених ст. 185 ч.3 та ст. 187 ч.3 КК України -
ВСТАНОВИЛА:
23 березня 2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з Апеляційного суду Харківської області у відношенні ОСОБА_7 за фактом скоєння кримінальних злочинів передбачених ст. 185 ч.3 та ст. 187 ч.3 КК України та ОСОБА_8 за фактом скоєння кримінальних злочинів передбачених ст. 185 ч.3 , ст. 304 ч.2 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000768 від 19.10.2016 року.
Відповідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 11.05.2018 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням за ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.2 КК України матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.
Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою спливає.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вказавши, суду що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вказавши суду, а саме існують підстави переховування обвинуваченого від органів суду, впливання на свідків, а також враховуючи, що обвинувачений підозрюються в скоєнні особливо тяжкого злочину.

Захисник обвинуваченого, обвинувачений відносно продовження строку тримання під вартою покладались на розсуд суду.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ст. 331 КПК України..під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому умисних тяжкого і особливо тяжкого злочинів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.
До того ж, судове провадження не завершено, не допитані всі свідки, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачено більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів , застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому колегія суддів вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Керуючись ст. ст. 331,392 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 та ст. 187 ч.3 КК України вважати продовженим до 13 лютого 2019 року, включно.
Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3