У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000060 від 20 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні вказано, що слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 20.02.2017, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст 129, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 355 КК України про те, що 21.05.2015 ОСОБА_4 , шахрайським способом, завідомо знаючи про скрутне матеріальне становище потерпілого ОСОБА_5 , з метою особистої матеріальної вигоди, уклав із останнім договір позики на суму 3300000 гривень, що на час передачі коштів була еквівалентною сумі 150 000 доларів США. 21.05.2015 ОСОБА_4 , в якості забезпечення виконання обов`язків покладених на ОСОБА_5 при укладенні вищевказаного договору позики, укладено договір іпотеки, предметом якого було кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 574, 1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним, призначена для комерційного використання, загальною площею 0,09 га, що розташована за адресою: с. Шаян, урочище Фіньов, Хустського району, Закарпатської області, кадастровий номер :01:001:0514, які в разі не повернення ОСОБА_5 запозичених грошових коштів в строк до 21.05.2016, перейдуть у власність ОСОБА_4 . Укладанню вказаних договорів між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передувала усна домовленість, за якої останній в разі знаходження ОСОБА_5 покупця на вказану нерухомість, обумовлена вартість якої значно перевищує суму, зазначену в договорі позики, поверне її попередньому власнику, за що отримає додаткову матеріальну вигоду окрім даної ним позики. При цьому ОСОБА_4 03.07.2016 набувши право власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельну ділянку під ним, умови укладеної між ними домовленості не виконав, відмовився повернути нерухоме майно ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 , не мав мети повернути набуте ним нерухоме майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку проведеної комплексної оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 461/462/18-22 від 10.07.2018 майнову шкоду в сумі 4 592 020 гривень.

ОСОБА_4 09.08.2018 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри тобто підозри за ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 574,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 0,09 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителю АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з підстав що в ньому зазначені, просив суд клопотання задовольнити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до п. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 574,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 0,09 га, що розташована за адресою: с. Шаян, урочище «Фіньов», Хустського району, Закарпатської області, кадастровий номер :01:001:0514, має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на неї арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Прокурором доведено, що на даному етапі кримінального провадження виправданим та обґрунтованим правовими підставами є арешт майна, що є предметом кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кафе «Сокирниця в Шаяні», площею 574,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,09 га, що розташована за адресою: с. Шаян, урочище «Фіньов», Хустського району, Закарпатської області, кадастровий номер :01:001:0514, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителю АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1