Провадження: № 1-кп/484/358/18
Справа: № 484/3440/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тула, Росія, росіянина, громаданина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.2015 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області, згідно обвинувального акту раніше судимого за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.04.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у відсутність потерпілого - ОСОБА_5 (заява),

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив злочин, а саме: 09.07.2018 року близько 02.30 год. ОСОБА_3 , перебував на території кафе-бару "Колібрі", що розташований за адресою: вул. Одеська, 129 в м.Первомайську Миколаївської області вживав разом з ОСОБА_5 алкогольні напої. Коли ОСОБА_5 стало зле вони вийшли за межі вказаного кафе-бару де ОСОБА_3 побачив, що з кишені штанів ОСОБА_5 випав мобільний телефон марки "Meizu M3 s" моделі у685Н. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону. Після того, як ОСОБА_5 відійшов від того місця де випав телефон, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою збагачення за рахунок викраденого майна у потерпілого, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити йому, підняв зазначений телефон в чохлі та поклав собі до кишені штанів. Вартість телефону складає 1700 грн. та чехол до нього, вартістю 152 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив збиток ОСОБА_5 на загальну суму 1852 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, детально пояснив про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, що дійсно скоїв крадіжку чужого майна за умов та обставин, викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши вищевказані обставини та докази, а саме: протокол прийняття заяви кримінального правопорушення від 12.07.2018 року, протокол огляду від 12.07.2018 року та фототаблиці до нього, заяву ОСОБА_5 від 20.07.2018 року, протокол проведення слідчого експеременту від 21.07.2018 року з таблицями зображень до нього, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину та важає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, на обліках у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інвалідів на утримані немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, врахувавши тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, щире каяття у скоєному, наявність обтяжуючої обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статті за якою його обвинувачують та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 , передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обрати.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки "Meizu M3 s" моделі у685Н, серійний номер НОМЕР_2 , що передано на зберігання Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: