Справа № 545/547/19
Провадження 1-в/545/158/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава, справу за клопотанням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку с. Костелівка, Рахівського району, Закарпатської області, мешканку: АДРЕСА_1 , не заміжня, освіта середня, раніше судимої:

1)11.03,.1999 року Біловодським районним судом Луганської області ст.. 140 ч.1, 346-1 КК України- 1 рік позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на строк 1 рік, штраф 650 грн.;

2) 24.04.2000 року Біловодським районним судом Луганської області ст..140 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 06.03.2000 року Біловодським районним судом Луганської області ст..108 ч.1, 42 ч.3 КК України 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна майна. Звільнена 08.05.2001 року умовно-достроково на 11 місяців 17 днів;

4) 15.03.2010 року Біловодським районним судом Луганської області ст.. 185 ч.3, 75 КК України -3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

5) 01.04.2011 року Біловодським районним судом Луганської області ст.. 185 ч.2, 71 КК України 3 роки 3 місяців позбавлення волі. Звільнена 19.02.2014 року умовно-достроково на 4 місяці 20 днів;

6) 03.02.2017 року Біловодським районним судом Луганської області ст.. 309 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі . 03.02.2017 року Біловодським районним судом Луганської області ст..396 ч.1 КК України 3 роки обмеження волі;

7) 25.05.2017 року Біловодським районним судом, Луганської області ст.. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі:

- 27.02.2018 року Полтавським районним судом ст.. 72 ч.5 КК України ст.. 1 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року» зараховано у строк попереднього ув`язнення з 15.03.2017 року - 20.06.2017 року один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- 15.01.2019 року Полтавським районним судом ст.. 72 ч.5 КК України ст.. 1 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року» зараховано у строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року-26.09.2017 року один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду звернулась засуджена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

На адресу від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд подання без її участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Від представника державної установи «Надержинська виправна колонія (№ 65)» надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, в характеристиці на засуджену вказано, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, прохав відмовити. Учасники процессу у своїх заявах не заперечують проти проведення судового засідання без фіксування технічними засобами.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання з 15.03.2017 року, кінцевий строк 04.03.2020 року. З 19.03.2017 року засуджена ОСОБА_4 перебувала в установі виконання покарань № 27 м. Харків, де характеризувалася посередньо. Стягнень та заохочень не мала.

З 25.10.2017 року засуджена ОСОБА_4 відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинська виправна колонія (№ 65)». За час відбування покарання характеризується задовільно, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставить не завжди сумлінно через особисту недоторканість, заняття, має одне заохочення, стягнень не має.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заохочення ОСОБА_4 отримала лише 30.12.2018 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК та ПВР, правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, відповідно до рішення дисциплінарної комісії (протокол № 90).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, з матеріалів справи вбачається, що протягом усього строку відбування покарання до ОСОБА_4 було застосовано лише одне заохочення, яке передує настанню строку після якого можливий розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до витягу з протоколу № 4 від 30.01.2019 року спільного засідання спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК № 65 постановлено, що засуджена ОСОБА_4 не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Ураховючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.. 81 КК України, а відтак в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд:

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 , 21.04.1976 року про умовно-дострокове звільнення,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1