Справа № 357/193/19
У Х В А Л А
11 січня 2019 року м. Біла Церква Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білівське, Запорізької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, не одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 строком на 60 днів, підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК КК України.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 09.01.2019 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2016 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій, ліг на ліжко поряд із малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому також відпочивала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є малолітньою, усвідомлюючи злочинність своїх дій, посягаючи на нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_7 та негативно впливаючи на її психіку, вчинив непристойні доторкання пальцями лівої руки до статевого органу малолітньої ОСОБА_7 , чим задовольнив в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Крім цього, в середині липня 2018 року точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій, ліг на ліжко поряд із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 є особою, яка не досягла 16-ти річного віку є особою, усвідомлюючи злочинність своїх дій, посягаючи на нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_8 , та негативно впливаючи на її психіку, вчинив непристойні доторкання пальцями лівої руки до статевого органу малолітньої ОСОБА_8 , чим задовольнив в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, 09 листопада 2018 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій, ліг на ліжко поряд із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 є особою, яка не досягла 16-ти річного віку є особою, усвідомлюючи злочинність своїх дій, посягаючи на нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_8 , та негативно впливаючи на її психіку, вчинив непристойні доторкання пальцями правої руки до статевого органу малолітньої ОСОБА_8 , чим задовольнив в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть. Свої злочинні дії ОСОБА_4 припинив, оскільки до кімнати увійшла мати неповнолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в результаті чого ОСОБА_4 злякався та витягнув руку з області статевих органів ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

09.01.2019 о 17 годині 00 хвилин року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України не визнає та користуючись ст. 63 Конституції України відмовився давати покази стосовно себе.

10.01.2019 о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України.

Обгрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України підтверджується наступними зібраними доказами:

- заявою ОСОБА_10 про вчинення злочину від 09.01.2019 року.

- заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину від 09.01.2019 року.

- протоколом огляду місця події від 09.01.2019 року.

- протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8

- протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

З огляду на викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць села Білівське, Весельківського району Запорізької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації та тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на законних підставах підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України являється тяжким злочином.

Під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів які дають підстави вважати що існують ризики передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Дані висновки зроблені з того, що ОСОБА_4 дізнавшись про те, що неповнолітня ОСОБА_8 спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_10 звернулася до поліції з відповідною заявою про вчинення ним злочину, зібрав власні речі які знаходились в будинку його тимчасового проживання та намагався до приїзду працівників поліції втекти. Вказаний факт зафіксовано протоколом огляду. Крім цього місцем скоєння злочину являється будинок тимчасового проживання ОСОБА_4 , а саме будинок АДРЕСА_1 , де також проживає й сама потерпіла, а враховуючи факт відсутності постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 орган досудового розслідування не матиме змоги викликати підозрюваного для проведення процесуальних дій та володіти інформацією про місце проживання.

Разом з тим з показів потерпілих та свідків встановлено, що ОСОБА_4 мав намір поїхати до іншої області та переховуватись там від органу досудового розслідування.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Дані висновки зроблені з того, що ОСОБА_4 вчинював дані злочини відносно малолітніх та неповнолітніх осіб, які в своїх показах вказали що мають перед ним страх та впевнені в тому, що у разі необрання йому запобіжного заходу тримання під вартою останній буде погрожувати їм та незаконно на них впливати. Крім цього з протоколу допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 вбачається те, що після вчинення ОСОБА_4 злочину відносно неї, останній давав кошти в сумі 500 грн., з метою приховування вчиненого злочину таким чином ще тоді незаконно впливав на потерпілу, що як результат стало вагомим фактором у продовженні ОСОБА_4 злочинної діяльності проти статевої свободи та статевої недоторканості осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Дані висновки зроблені з того, що ОСОБА_4 вчинював дані злочини відносно малолітніх та неповнолітніх осіб, протягом тривалого часу та перебуваючи не в місцях позбавлення волі, продовжуватиме вчиняти злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Ніякі інші запобіжні заходи, крім взяття під варту, коли підозрюваний буде ізольований від суспільства, не зможуть запобігти ризику, зокрема вчиняти інші злочини та не з`являтися на виклики слідчого, прокурора та суду.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 тому, що своєю поведінкою, він довів, що не буде і не бажає дотримуватися загально прийнятих правил поведінки у суспільстві, а також не буде виконувати покладені на нього нормами чинного Кримінально-процесуального кодексу України процесуальні обов`язки.

Застосування особистої поруки не можливо, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 ніде не навчається та ніде не працює, і встановити в ході слідства осіб, які могли б поручитися за нього не представилось можливим.

Застосування застави не можливо, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, і встановити в ході слідства джерело його доходу не представилось можливим.

Застосування домашнього арешту також не можливе, оскільки встановити осіб, які могли б забезпечити проживання ОСОБА_4 у своїй оселі на час можливого запобіжного заходу домашнього арешту встановити не представилося можливим. Крім того ОСОБА_4 не зареєстрований. Єдине місце проживання ОСОБА_4 являється будинок де проживає потерпіла. Вказаний будинок являється місцем вчинення неодноразових злочинів ОСОБА_4 проти статевої свободи та статевої недоторканості осіб.

Враховуючи, вищевказане, інші запобіжні заходи, у тому числі, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не стануть завадою для порушення зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження.

Сукупність вказаних даних свідчить про те, що за цих ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_4 , може бути застосований лише один запобіжний захід - тримання під вартою.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та захисника, які заперечує проти задоволення клопотання, дослідивши приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193,194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання, ризикам, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України, наявність ризиків передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він вказані злочини не вчиняв. Потерпілі і свідки його оговорюють через те, що він робив зауваження молодшій дочці його співмешканки через її неправильну поведінку. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі; офіційно не працевлаштований, відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею досліджений наданий документ Білоцерківського протитуберкульозного диспансера про перебування ОСОБА_4 на лікуванні.

Слідчий суддя зазначає, що ні прокурором, ні стороною захисту не надано документи про наявність у ОСОБА_4 тяжких захворювань, які перешкоджають його триманню під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що документів про неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою не надано.

Відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної особи у вчинені злочину ОСОБА_4 затриманий 9 січня 2019 р. о 17 годині 00 хвилин. ОСОБА_4 суду повідомив, що він фактично був під контролем працівників поліції із 8 години 9 січня 2019 р.

Час затримання зазначений підозрюваним ОСОБА_4 і зазначений у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 9.01.2019 р. різняться і потребують ретельного з`ясування в ході досудового розслідування. Документи, докази на підтвердження факту затримання ОСОБА_4 9 січня 2019 р. стороною захисту не надано. За таких обстави суд вважає необхідним вважати час фактичного затримання ОСОБА_4 обраховувати із зазначеного у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 9.01.2019 р., який ОСОБА_4 був підписаний при ознайомленні з ним.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчий суддя вважає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1-3 КПК України не має.

При визначені для ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя, враховує майновий стан підозрюваного, який є працездатним, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, вважає, що застава у пятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. При цьому слідчий суддя вважає, що саме вказаний розмір застави зможе достатньо забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,3,5,178,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з моменту його фактичного затримання 9 січня 2019 р. о 17 годині 00 хвилин.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 17 годині 00 хвилин 9 березня 2019 р.

Визначити заставу для ОСОБА_4 50 (пятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 96050 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурору, слідчого судді, суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1