Справа № 488/775/18
Провадження № 1-кп/488/99/19
В И Р О К
іменем України

23.01.2019 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Цвилихівка Теплицького району Вінницької області, громадянин України, освіта вища, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину, працює водієм автобусу в Миколаївському національному аграрному університеті, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2016 року за № 0003009,

в с т а н о в и в :

21 листопада 2016 року близько 19 год. 30 хв. в темний час доби водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 65-68 км/год. в населеному пункті місті Миколаєві по сухій асфальтованій не освітленій міським електроосвітленням проїжджій частині проспекту Богоявленського в напрямку вулиці Маячної неподалік АЗС «Sokar».
Рухаючись із перевищенням меж дозволеної в населеному пункті швидкості, які становлять 60 км/год., водій ОСОБА_6 , порушивши вимоги п.п.2.3.Б, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін, не звернув увагу на те, що у вказаний час проїжджу частину справа наліво відносно руху його транспортного засобу перетинав пішохід ОСОБА_7 , не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, хоча об?єктивно міг і зобов?язаний був це зробити, внаслідок чого допустив наїзд на вказаного пішохода, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від отриманих тілесних ушкоджень в лікарні швидкої медичної допомоги міста Миколаєва.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому правопорушенні визнав себе винним повністю та показав, що у зазначені вище день та час він керував автомобілем «Renault Kangoo»та рухався з Корабельного району в центр міста Миколаєва. На світлофорі біля супермаркету «Мой дом» він зупинився, і коли почав рух його швидкість складала біля 60 км/год., може дещо більше. Попереду нього рухалася інша легкова машина. Видимість була погана, не більше 50 м. В місці, де відбулося ДТП, пішохідних переходів немає, посередині дороги наявний відбійник. Він проїхав від світлофору 200-250 м. в лівому ряду, коли відчув удар у лівій бік свого автомобіля. Він зупинився, вийшов з машини та вернувся назад, побачив, що на дорозі лежить чоловік, який ще подавав ознаки життя. Він побіг до свого автомобіля та викликав швидку. Після чого почали зупинятися інші машини. Пошкодження на його автомобілі були зліва (зім?яте крило, дзеркало заднього виду, стойка). Потерпілого забрали до лікарні, а він з працівниками поліції поїхав на медичний огляд. На ліки потерпілому в аптеці лікарні він залишив 2 000 грн. Також він пропонував гроші і сину потерпілого, проте останній в лікарні відмовився від грошей. 26 листопада 2016 року обвинувачений дізнався, що потерпілий помер, а наступного дня в аптеці йому повідомили, що син потерпілого забрав чеки, які підтверджували придбання ліків на ті 2 000 грн., які обвинувачений раніше залишив в аптеці.

Майже аналогічні пояснення щодо обставин ДТП обвинувачений надав і під час слідчого експерименту, що знайшло своє відображення у відповідному протоколі від 29 червня 2017 року, схемі та фототаблиці до протоколу. В той же час щодо швидкості ОСОБА_6 вказував, що вона складала біля 70 км/год., а пішохід був одягнутий в темний одяг.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ввечері 21 листопада 2016 року їй з телефону її чоловіка подзвонили з ЛШМД, та повідомили, що ОСОБА_7 в реанімації. В той день після роботи чоловік збирався їхати до гіпермаркету «Епіцентр» за будівельними матеріалами (крепежем). Інколи ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. Їй особисто обвинувачений допомоги не надавав.

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2016 року та схеми до протоколу, ДТП мала місце в районі будинку № 232 по пр.Богоявленському в м.Миколаєві. На автомобілі «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені: відсутність лівого бокового дзеркала заднього виду, пошкодження лобового скла з лівого боку у виді тріщини, деформація лівої передньої стійки салону автомобіля.
У відповідності до висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 листопада 2016 року № 1418, за наслідками медичного огляду водія ОСОБА_6 ознаки сп?яніння у останнього не виявлені.

З висновку судово-медичного експерта від 19 січня 2017 року № 3325 слідує, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у виді місткої субдуральної гематоми та субарахноїдальних крововиливів, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку. Також виявлені тілесні ушкодження у виді рани в ділянці волосистої частини голови, крововиливу у м?які тканини голови зі сторони їхньої внутрішньої поверхні, субдуральної гематоми та субарахноїдальних крововиливів, чисельних переломів ребер зліва, забою лівої легені, кроволивів в місцях переломів. Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими і утворилися від дії тупих твердих предметів незадовго до госпіталізації. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, які привели до настання смерті. Первинний удар прийшовся по лівій боковій поверхні тулуба, коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні і був обернений лівою половиною тіла до транспортного засобу, що рухався. Дані, які б свідчили про перебування потерпілого ОСОБА_7 у стані алкогольного сп?яніння на час госпіталізації, в медичній документації відсутні.

При цьому відповідно до результату токсикологічного дослідження від 22 листопада 2016 року № 7080 в крові потерпілого ОСОБА_7 виявлений етанол в концентрації 2, 34 проміле.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 01 серпня 2017 року № 79-К розташування тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_7 свідчить про те, що ударну дію рухомим автомобілем було здійснено в ліву задньо-бічну поверхню тулуба і голови потерпілого в напрямку ззаду-попереду та зліва направо, і в момент зіткнення рухомого автомобіля з тілом потерпілого останній був звернений до автомобіля лівою задньо-бічною поверхнею тіла. Відсутність пошкоджень в області нижніх кінцівок потерпілого при наявності пошкоджень голови і грудної клітини, сліди контактування тіла на поверхнях автомобіля (бампер, фара, стійка, дзеркало заднього виду, двері зліва) свідчать про те, що в момент удару рухомим автомобілем ноги потерпілого не були фіксовані, а це в свою чергу може вказувати на те, що потерпілий не стояв на покриті дороги, а знаходився в русі біг, здійснював стрибок. Розташування пошкоджень на лівій задньо-бічній поверхні тулуба і голови виключає можливість їх виникнення при переміщенні пішохода зліва направо по відношенню до автомобіля, але може свідчити про переміщення потерпілого справа наліво.
З висновку медико-криміналістичної експертизи від 24 липня 2017 року № 99 вбачається, що на куртці потерпілого ОСОБА_7 встановлена наявність ділянок накладення пилоподібної речовини та слідів-відбитків із ознаками здертя поверхневого шару, розташованих в середній третині спинки ліворуч, на задній поверхні лівого рукава в верхній і середній третинах, в середній третині лівої поли, які утворилися внаслідок щільного динамічного контакту з тупими твердими предметами, на поверхні яких є аналогічна речовина. На брюках потерпілого виявлені сліди-відбитки з накладенням світлопоглинаючої речовини в нижній частині задньої поверхні лівої половини, які утворилися внаслідок щільного динамічного контакту з тупими твердими предметами.
У відповідності до висновку експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу від 16 січня 2017 року № 1115 на момент ДТП ходова частина, рульове керування, гальмівна система та фари головного світла автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані та не мали технічних несправностей і дозволяли водієві управляти автомобілем з відомою йому ефективністю.
З висновку транспортно-трасологічної експертизи від 17 січня 2017 року № 1114 вбачається, що слідоутворюючий об?єкт (ймовірно, тіло пішохода) контактував послідовно та дотично з перед лівою частиною переднього бампера, лівою фарою, лівим крилом, починаючи від передньої частини приблизно до середини і капотом зліва, інтенсивно з лівою стійкою і лівою стійкою рамки лобового скла і лівим зовнішнім дзеркалом заднього виду, а також дотично з панеллю лівих передніх дверей. Місто наїзду автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода відбулось в лівій полосі руху на відстані біля 1, 2 м. від лівого краю проїжджої частини. На вказаному автомобілі відсутні сліди і ушкодження, утворення яких характерне при контактуванні з іншим транспортним засобом.
Як вбачається з висновку автотехнічної експертизи від 27 грудня 2017 року № 17-158, швидкість руху автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком гальмування за умов, викладених в постанові про призначення експертизи та слідової інформації, яка відображена на схемі до протоколу огляду місця ДТП, становила близько 65-68 км/год.
Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи від 26 липня 2017 року № 465 величина швидкості руху автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до початку руху транспортного засобу в загальмованому стані складає більше 64,7-67,6 км/год. Величина мінімальної відстані, на якій знаходився вказаний автомобіль, від початку сліду гальмування в момент приймання водієм рішення про гальмування складає біля 11,2-11,7 м.
З висновку автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП від 04 січня 2017 року № 17-829 вбачається, що водій автомобіля «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в дорожній ситуації, що склалася, мав керуватися п.п.12.2, 12.3, 12.4 ПДР, за якими в темний час доби і в умовах недостатньої видимості швидкість руху має бути такою, щоб водій мав можливість зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги; при виникненні перешкоди або небезпеки для руху, які водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Дії водія автомобіля «Renault Kangoo» в дорожній ситуації, яка склалася, не відповідали вимогам п.п.12.3, 12.4 ПДР, і така невідповідність дій водія знаходиться в причинному зв?язку з настанням ДТП.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд критично сприймає припущення обвинуваченого про те, що потерпілий переходив проїжджу частину зліва направо відносно руху транспортного засобу (зі сторони відбійника), оскільки, по-перше, внаслідок відсутності міського освітлення на тій частині дороги та з урахуванням ймовірного бігу пішохода водій міг чітко і не бачити напрямок руху потерпілого, а, по-друге, розташування тілесних ушкоджень на лівій стороні тіла потерпілого привело комісію медичних експертів до категоричного висновку, що рух останнього відбувався саме справа наліво відносно руху транспортного засобу.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що останній вчинив тяжке необережне кримінальне правопорушення, яке потягло смерть людини.
При цьому, суд також враховує, що ОСОБА_6 під час судового розгляду повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, залишаючись послідовним у своїх свідченнях, щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої, раніше не судимий, має офіційне місце роботи, має сім?ю та на утриманні малолітню дитину, як за місцем проживання, так і за місцем роботи характеризується виключно з позитивного боку, вживав заходів до часткового відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.
Принагідно, суд також не може оминути увагою і грубі дії пішохода, які, без сумніву, сприяли ДТП, а саме нетверезий стан потерпілого, який для живих осіб визначається як середній ступінь алкогольного сп?янніня, його рух/біг далеко за межами пішохідних переходів та світлофорів в темну пору доби по неосвітленій проїжджій частині дороги, яка розділена відбійником.

З урахуванням наведеного, суд вважає достатнім призначити ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність без застосування додаткового покарання.

Одночасно, зважаючи на сукупність обставин, які пом?якшують покарання, суд впевнений, що обвинувачений зможе виправитися без ізоляції від суспільства, та схиляється до думки, що запобігти вчиненню ним нового злочину можливо шляхом застосування випробування в порядку, передбаченому ст.ст.75, 76 КК України, зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання.

Крім того, по закінченню судового розгляду захисником обвинуваченого заявлено клопотання, яке підтримано і самим обвинуваченим, про застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання.
Клопотання мотивоване наявністю у обвинуваченого малолітньої дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якого обвинувачений не позбавлений батьківських прав.
Заслухавши сторону захисту, дослідивши письмові документи, що стосуються клопотання, суд доходить таких висновків.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким, але необережним, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» (тобто до 07 вересня 2017 року).
Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений в момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, не перебував.

Останній має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_8 , 2011 року народження, щодо якого він не позбавлений батьківських прав.
Раніше амністія до обвинуваченого не застосовувалася.
В судовому засіданні обвинувачений висловив згоду на застосування до нього акту амністії.
За сукупності викладених умов ОСОБА_6 підпадає під дію п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який має бути до нього застосований зі звільненням останнього від відбування покарання, що йому призначено даним вироком.

Щодо цивільного позову потерпілої суд відзначає таке.
Діями обвинуваченого потерпілій заподіяні матеріальні збитки, що виявилися в її витратах на лікування чоловіка, який згодом помер, що підтверджені документально, а також у витратах на поховання. У відповідності до положень ст.ст.22, 1166 ЦК України такі витрати підлягають відшкодуванню.
В той же час щодо вирішення вимог потерпілої про стягнення витрат на три поминальних обіди, суд звертається до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року, в якій під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вимоги позову про стягнення витрат на поминальні обіди не можуть бути задоволені, оскільки такі витрати проводяться вже після поховання та не пов?язані із облаштуванням місця поховання.

Відтак, загальна сума витрат на ліки та поховання, у тому числі і встановлення пам?ятнику, згідно з фіскальними чеками складає 16 000, 90 грн. + 19 200 грн. = 35 200 грн. 90 коп. Саме ця сума має бути відшкодована за рахунок обвинуваченого.
Діями обвинуваченого потерпілій також спричинена і моральна шкода, яка виявилася у втраті близької людини та в подальшому порушенні у зв?язку з цим звичного укладу життя, і яка відповідно до положень ст.ст.23, 1167 ЦК України також підлягає відшкодуванню.
Як встановлює ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.2, ч.3 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла, зокрема, виникненню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. При цьому вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч.1 ст.1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та у разі відшкодування витрат на поховання.

В той же час закон не забороняє суду враховувати вину потерпілого, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди.
Беззаперечним є те, що життя людини це найвища соціальна цінність, яку неможливо виміряти у грошовому еквіваленті. Тим не менш, суд вважає вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. надмірними.
Оцінюючи глибину її моральних страждань, керуючись принципом справедливості, беручи до уваги, що вчинений злочин є необережним, зважаючи на дії потерпілого ОСОБА_7 , які також сприяли ДТП, та поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, спираючись на викладені вище нормативні приписи, суд вважає необхідним зменшити заявлену суму відшкодування моральної шкоди до 80 000 грн.

Питання про долю речового доказу суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат на залучення експертів за правилами ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 :

- на відшкодування матеріальних збитків 35 200 грн. 90 коп.,
- на відшкодування моральної шкоди 80 000 грн., а загалом 115 200 (сто п?ятнадцять тисяч двісті) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв?язку із проведенням:

- експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобувід 16 січня 2017 року № 1115 в сумі 528 грн. 60 коп.,

- транспортно-трасологічної експертизи від 17 січня 2017 року № 1114 в сумі 990 грн. 90 коп.,

- експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП від 27 грудня 2017 року № 17-158 в сумі 792 грн. 00 коп.,

- інженерно-транспортної експертизи від 26 липня 2017 року № 465 в сумі 790 грн. 96 коп.,

- автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП від 04 січня 2017 року № 17-829 в сумі 3 714 грн. 00 коп., а загалом 6 816 (шість тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 46 коп.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що переданий на зберігання під розписку ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останнього;

- одяг потерпілого ОСОБА_7 (куртку, штани, напівчоботи), що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Миколаївській області, знищити;

- CD-R-диск із написом «ДТП Козир» зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1