Справа № 559/83/19
Номер провадження 1-кс/559/47/2019
УХВАЛА
"18" січня 2019 р. місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

представника скаржниці адвоката ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.03.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000255, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася в суд із скаргою на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.30.2017 про закриття кримінального провадження №0000255 від 03.03.2017, посилаючись на те, що слідчий поверхнево провів досудове розслідування, не надав належної правової оцінки обставинам справи, не вчинив усіх процесуальних дій, необхідних для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та закрив кримінальне провадження. Постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В судовому засіданні скаржник та її представник підтримали скаргу з підстав викладених у ній.

Слідчий ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, зазначив, що оскаржувана постанова є законною, виконано усі процесуальні дії, а скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали додані до скарги, та матеріали кримінального провадження №0000255, заслухавши сторони, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Згідно п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності.

В свою чергу ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок на прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З правового аналізу ст. 91 КПК України вбачається, що конструкція статті містить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому ч. 1 ст. 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України на слідчого та прокурора.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і що до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Із змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин , які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст.110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови , мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповідні на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 за ч.1 ст.382 КК України внесено до ЄРДР 03.03.2017 на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України, яку подала ОСОБА_6 . Згідно даної заяви, на думку ОСОБА_5 невиконання ОСОБА_7 та посадовими особами Зарічненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, свідчить про ймовірне вчинення останніми злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Постановою слідчого від 17.03.2018 дане кримінальне провадження закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова слідчого винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак в резолютивній частині постанови слідчий зазначив, що кримінальне провадження №0000255 від 03.03.2017 закрити, у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а не у зв`язку із відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В свою чергу ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України передбачає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий під час досудового слідства за вказаним кримінальним провадженням зобов`язаний виконувати приписи ст. ст. 2, 9, 91, 92, 94, 223 КПК України, ст. 1 КК України, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити обставини, що викривають винних осіб. Виходити з того, що обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні передбачених ст. 91 КПК України покладається безпосередньо на слідчого, прокурора.

Оскаржувана постанова не містить будь яких даних щодо слідчих дій, які були проведені слідчим, що стали причиною можливого закриття кримінального провадження, останній обмежився лише зазначенням «в ході досудового розслідування було встановлено».
Враховуючи вищевикладене, на думку суду, доводи скаржника є обґрунтованими, слідчим,оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. Слідчим не дано оцінку діям посадових осіб Зарічненського РВ ДВС ГУТУЮ в Рівненській області, та винесено постанову про закриття кримінального провадження. Таке процесуальне рішення, на думку суду, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України.

Згідно положень п.4 ч.1ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Слідчий суддя не вправі давати оцінку діянню слідчого. Слідчий суддя може тільки перевірити мотивацію слідчого про необхідність закриття кримінального провадження і обґрунтування такого рішення.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження і задоволення скарги.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.03.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000255 задоволити.
Скасувати постанову заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.03.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000255 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого. 1 ст. 382 КК України внесеного до ЄРДР 05.01.2018, матеріали провадження повернути до СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: