ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №6435911/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1247/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч2, 5 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

21 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2018р. щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення районний суд послався на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про внесення змін до ЄРДР щодо перекваліфікації дій обвинувачених, а також, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 було вчинено викрадення майна, за попередньою змовою з ОСОБА_11 але в обвинувальному акті не зазначено, коли та щодо яких обставин (місця, часу, способу вчинення злочину, тощо) була досягнута попередня домовленість між ними, тобто не конкретизовано кваліфікуючу ознаку попереднього зговору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що вважає висновки суду необґрунтованими, а посилання недоречними оскільки неповнота зазначення обставин попередньої змови згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 06.09.2018р. не свідчить про порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України і не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. На підставі наведеного прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, цю ж позицію підтримав і потерпілий, з`ясувавши позицію сторони захисту, які вважали, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
У відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Як вбачається зі змісту ухвали, суд вдався в аналіз деталізації обставин вчинення злочину, що не передбачено на цій стадії процесу. З приводу тих недоліків які зазначені в ухвалі суду першої інстанції як порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України то колегія суддів вважає їх такими, що не перешкоджають призначенню судового розгляду оскільки відповідно до ст.338 КПК України прокурор має можливість змінити обвинувачення в суді у будь-який бік.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а ч.6 тієї ж норми закону встановлює, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідніумови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.36 КПК України саме до компетенції прокурора належать всі питання пов`язані із зверненням до суду з обвинувальним актом.

З огляду на вищенаведене, та приймаючи до уваги вимоги встановлені ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд не дотримався цієї вимоги тож тим самим допустив істотне порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Звідси, колегія суддів приходить до переконання у помилковості висновків суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту прокурору, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для забезпечення кримінального провадження ще підчас досудового слідства, з урахуванням інкримінуємих їм злочинів та даних про особу обвинуваченого, був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та приймаючи до уваги, що мета і підстави застосування цього заходу, передбачені ст.177 КПК України, залишаються актуальними на даний час, колегія суддів вважає за необхідне продовжити його на 60 днів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2018р. щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З метою забезпечення кримінального провадження, запобіжний захід ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб, тобто до 19 лютого 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді