Категорія:ч.2 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2018 року щодо -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Рожище, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, не працює, неодружений, несудимий, який
виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у зв`язку із не доведенням того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Вироком вирішено питання про речові докази та арешт майна.

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_8 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що він, незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту, а також незаконно збував особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, вчинені повторно, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України при наступних обставинах.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він працюючи помічником чергового чергової частини Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, основним обов`язком якого, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», є неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, в порушення вимог ст.2, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та п.1 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», упродовж травня-липня 2016 року у м. Луцьку вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, повторно, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Так, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, у невстановлені у ході досудового розслідування час, місці та особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту п`ять паперових конвертів з наркотичною речовиною рослинного походження канабісом, загальною вагою близько п`яти грам, який зберігаючи при собі переніс на проспект Президента Грушевського, що в м. Луцьку. У подальшому, 31.05.2016 року, навпроти ресторану «Курінь», розташованого на проспекті Президента Грушевського, 26, біля 20 години 12 хвилин 20 години 14 хвилин, незаконно збув ОСОБА_10 , який залучався правоохоронними органами до проведення оперативної закупки, зазначені пакети з наркотичною речовиною за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 750 гривень.
Згідно висновку експерта №246/246 від 17.06.2016, речовина, яку ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 31.05.2016, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено. Маса канабісу відповідно становить 0,48 г., 0,51 г., 0,43 г., 0,42 г. та 0,49 г. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,33 г.
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, у невстановлені у ході досудового розслідування час, місці та особи, повторно незаконно придбав з метою подальшого збуту два паперові клаптики з психотропною речовиною схожою на «ЛСД», поміщених в один прозорий полімерний пакет, який зберігаючи при собі переніс на проспект Президента Грушевського, що в м. Луцьку. У подальшому, 01.07.2016 року, знаходячись неподалік житлового будинку, розташованого по проспекту Президента Грушевського, 29, біля 22 години 12 хвилин, повторно незаконно збув ОСОБА_10 , який залучався правоохоронними органами до проведення оперативної закупки, зазначений пакет з вмістом двох клаптиків паперу із психотропною речовиною за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 300 гривень.
Згідно висновку експерта №3/568 від 06.08.2016 року, речовина, яку ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 01.07.2016 року, являє собою особливо небезпечну психотропну речовину 2С-І-NBOMe, обіг якої заборонено. Загальна маса 2С-І-NBOMe становить 0,0029 г.
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, у невстановлені у ході досудового розслідування час, місці та особи, повторно незаконно придбав з метою подальшого збуту три пакети з психотропною речовиною схожою на амфетамін, загальною вагою близько трьох грам, яку зберігаючи при собі переніс на проспект Президента Грушевського, що в м. Луцьку. У подальшому, 22.07.2016 року, знаходячись неподалік залізничного вокзалу, розташованого у м. Луцьку по вул. Привокзальній, 1, біля 19 години 59 хвилин, повторно незаконно збув ОСОБА_10 , який залучався правоохоронними органами до проведення оперативної закупки, зазначені пакети з психотропною речовиною за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 600 гривень.
Згідно висновку експерта №393/393 від 29.07.2016 року, речовина, яку ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 22.07.2016 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах (в перерахунку на амфетамін-основу) становить відповідно 0,0334 г., 0,0290 г. та 0,0371 г.
На думку суду, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не доведено його винуватості поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і не пропонується стороною обвинувачення.
У поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що судом не надано правову оцінку всім доказам в сукупності, вирок суду не мотивований, а докази обвинувачення належним чином не перевірені та відхилені без належного спростування. Вважає, що органами досудового слідства здобуто достатньо доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, за який тому було повідомлено про підозру. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та виправданого, які заперечили скаргу та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України , як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів судового та кримінального проваджень даних вимог закону при прийнятті рішення про ухвалення виправдувального вироку суд першої інстанції не дотримався, передчасно прийняв рішення про виправдання ОСОБА_8 .

Структура мотивувальної частини виправдувального вироку регламентована п.1 ч.3 ст.374 КПК України.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.

Крім того, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів, як тих, що були зібрані під час досудового розслідування, так і поданих в судовому засіданні.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону та було допущено невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п.4 постанови №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК), а також прекурсорів (частина 2 статті 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Під час розгляду справи факт збуту амфетаміну 22 липня 2016 року встановлений судом. Зокрема ОСОБА_8 , будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні, категорично заперечивши про збут наркотичних засобів чи психотропних речовин 31.05.2016 та 02.07.2016, показав що 22.07.2016 він надав безоплатно ОСОБА_10 амфетамін на прохання останнього, при цьому ОСОБА_10 частково повернув йому борг в сумі 600 гривень.

Однак, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, жодних мотивів неврахування вказаних показань ОСОБА_8 щодо безоплатного збуту амфетаміну в оскаржуваному рішенні не наведено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що така вибірковість перевірки доказів під час судового засідання в суді першої інстанції попри аналіз у вироку низки інших доказів у кримінальному провадженні перешкодила суду ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок.

З огляду на те, що ОСОБА_8 був службовою особою та працівником правоохоронного органу на момент інкримінованих йому правопорушень, виправдування за епізодами збуту особливо небезпечних наркотичного засобу (канабіс) та психотропної речовини (2С-І-NBOMe) (епізоди від 31.05.2016 та 01.07.2016) саме за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, призвели до суперечливого висновку суду першої інстанції про провокацію за епізодом збуту амфетаміну (22.07.2016).
За наведених обставин, висновок суду про виправдання ОСОБА_8 є передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин, вирок Луцького міськрайонного суду від 27.04.2018 відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Разом з тим, скасовуючи вирок суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення по суті скарги, а тому призначає новий розгляд в суді першої інстанції.

Дослідження доказів в суді апеляційної інстанції і постановлення вироку, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, позбавить права учасників судового розгляду подальшого оскарження судового рішення з питань факту (п. 1, 2 ч.1 ст.409, ст.433 КПК України).

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, перевірити в тому числі і доводи апеляційної скарги прокурора, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді