КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/588/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0008477 від 30.06.2017 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн 00 к. на користь держави.

Цивільні позови ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено та визначено стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі по 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. на користь кожної з них.

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винною у тому, що вона проходячи стажування та, не будучи офіційно працевлаштованою у ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс», у невстановлений досудовим слідством час, у невстановлений досудовим слідством день лютого місяця 2017 року, у невстановленому досудовим слідством місці, отримала від директора ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс», чотири банківські картки ПАТ «Укрексімбанк», для зняття та передачі грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 , як заробітної плати.

У травні 2017 року, у зв`язку з власними матеріальними проблемами, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами, що перебували на банківських картках ПАТ «Укрексімбанк», які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 та які вона отримала від директора ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 21 год. 04 хв. 16 травня 2017 року по 10 год. 07 хв. 19 травня 2017 року, шляхом зняття готівки у банкоматі по вул. Раїси Окіпної, 2 у місті Києві, таємно викрала грошові кошти, а саме по 2 600 грн 00 к. з кожної банківської картки, на загальну суму 7 800 грн. та розпорядилась ними на власний розсуд.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання внаслідок його невідповідності тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з випробувальним строком в 1 рік.

Вважає, що за час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачена не вчинила жодних дій по відшкодуванню завданої потерпілій шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу сторона захисту просить залишити її без задоволення, а вирок суду 1-ї інстанції без зміни і зазначає, що за час проведення досудового розслідування обвинувачена зверталась до потерпілих з пропозицією відшкодувати їм завдану шкоду, проте їй відмовили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних та належним чином досліджених у судовому засіданні доказах, є правильним, і ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є правильною, що також не оспорюється.
Що стосується призначеного ОСОБА_13 покарання, то відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дотримуючись наведених вимог закону, суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_6 вид та розмір покарання, крім ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, та конкретних обставин його вчинення, врахував відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, прийняв до уваги дані про особу винної, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання відомостей про порушення громадського порядку не надходило, думку державного обвинувача, потерпілих, взявши до відома досудову доповідь інспектора Дніпровського РС Київського МВ з питань пробації, обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, що не виходить за межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Отже, доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є безпідставними, оскільки це у повній мірі враховано судом при призначенні ОСОБА_6 покарання.

За таких обставин, слід визнати, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому апеляційна скарга про скасування вироку у цій частині задоволенню не підлягає, як необгрунтована.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 без зміни, а апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк, з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4