КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 січня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, заміжньої, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Шахтинськ, Карагандинської обл., Республіки Казахстан, громадянина України, працюючого у ТОВ «Нова пошта» на посаді менеджера, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коржі, Баришівського р-ну, Київської обл., громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_10
захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
29 грудня 2018 року ухвалою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу .
Разом з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду надійшли клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В обґрунтування клопотань про продовження строку тримання під вартою кожному з обвинувачених прокурор посилається на те, що у кримінальному провадженні щодо кожного з обвинувачених встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як кожний з обвинувачених обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, оскільки існують реальні ризики, що, перебуваючи на волі, обвинувачені матимуть реальну можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор звертає увагу апеляційного суду на те, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, а також більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості вказаного провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених, запобіганню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З посиланням на практику Європейського суду з прав людини прокурор вказує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Під час розгляду клопотання прокурора в суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_15 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подані заперечення на вказані клопотання, в яких захисник, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, просить відмовити в задоволенні клопотань.
Також захисником ОСОБА_15 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подані клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Так, захисник ОСОБА_15 у клопотаннях про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посилаючись на те, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції, обґрунтував необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченим тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожний - страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, проте, в умовах ДУ «Київському слідчому ізоляторі» їм не надається належна медична допомога та не може бути надана належним чином, що може спричинити настання незворотних тяжких наслідків; що наданий час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мінімальні та на даний час не має обставин, що переважують правило поваги до особистої свободи, а саме тільки існування обґрунтованої підозри не є підставою для продовження позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; що кожний із його підзахисних не має наміру переховуватися від суду; що вони позбавлені можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи, були вилучені; а ні ОСОБА_9 , а ні ОСОБА_8 не мають потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, так як зазначених осіб було допитано; у них не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а зазначений ризик є неконкретним і не підтверджується будь-якими доказами; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не збираються вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюються, оскільки кожний з них є раніше не судимим, цей ризик не доведено стороною обвинувачення, що свідчить про те, що в даний час не має підстав стверджувати про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на домашній арешт в період часу з 22 год. до 6 год.
Клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 захисником ОСОБА_13 обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 тривалий час (більше 8 місяців) перебуває під вартою; що першу слідчу дію з ним було проведено через чотири місяці після затримання; що існування обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_7 щодо вчинення ним особливо тяжкого злочину, ґрунтується тільки на висновках сторони обвинувачення, за якими сторона обвинувачення пов`язує ОСОБА_7 із кримінальним правопорушенням фактом його знайомства з іншими обвинуваченими у провадженні; що на сьогоднішній день показання ОСОБА_7 щодо непричетності до інкримінованого кримінального правопорушення стороною обвинувачення не спростовані; що всі заплановані необхідні слідчі дії в кримінальному провадженні виконані, в тому числі допитані свідки, призначено та отримано висновки експертиз, що підтверджує відсутність можливості вплинути в будь-який спосіб на свідків чи потерпілих або інших обвинувачених, в чому у ОСОБА_7 немає ніякої потреби, оскільки всі вказані особи жодних свідчень у відношенні ОСОБА_7 не надавали; абстрактні доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються конкретними доказами, які стороною обвинувачення взагалі не надані; ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки оскільки проживає разом з батьками, один з яких, батько ОСОБА_17 , є інвалідом І групи, паралізований, потребує постійної сторонньої допомоги, за яким ОСОБА_7 здійснює постійний догляд; навчався на третьому курсі Київського інституту інтелектуальної власності та права при Національному університеті «Одеська юридична академія», звідки був відрахований 20 березня 2018 року у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, позитивно характеризується за місцем навчання і проживання, цілеспрямовано займався спортом і був гравцем основного складу Футбольного клубу «Добро», раніше не судимий, в поле зору співробітників національної поліції не потрапляв, будь-яких підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має. За таких обставин захисник просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пов`язаного із забороною обвинуваченому залишати житло з 20.00 години вечора до 08.00 години ранку, з покладенням на нього згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2)не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду; З) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими по справі; 4) здати уповноваженій особі відповідного державного органу на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
Захисник ОСОБА_12 у клопотанні про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_6 перебуває під вартою вже майже 9 місяців, вона добровільно з`явилась разом з адвокатами та співробітником поліції прибула з місця проживання, де була вимушена залишити свого паралізованого чоловіка, який є інвалідом І групи, під опіку сторонніх осіб; першу слідчу дію з ОСОБА_6 допит в якості підозрюваної - проведено тільки 10 липня 2018 року, під час якого категорично заперечила вчинення нею інкримінованого їй злочину, а також відповіла на всі поставлені слідчим запитання, якими було спростовано зміст підозри; при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу і продовженні строку тримання під вартою судом визнавалось доведеним стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_6 , щодо вчинення нею особливо тяжкого злочину, яка за впевненістю сторони обвинувачення, ґрунтується тільки на існуванні у ОСОБА_6 з ОСОБА_18 майнового цивільно-правового спору, що мало підтверджувати, на думку сторони обвинувачення, корисливий мотив дій ОСОБА_6 і пов`язувати її із кримінальним правопорушенням; на сьогоднішній день, органом досудового слідства показання ОСОБА_6 не спростовані належними і допустимими доказами, і окрім цього стороною обвинувачення не підтверджено, що ОСОБА_6 13 березня 2018 року перебувала в м. Фастів Київської області, спілкувалась в цей день або до чи після з іншими обвинуваченими у справі ОСОБА_9 чи ОСОБА_8 , а також не підтверджено інших обставин щодо дій ОСОБА_6 , викладених в обвинувальному акті, що об`єктивно спростовує існування ризику можливості знищення ОСОБА_6 речей та/або знаряддя злочину, оскільки їй не відома інформація про вказане майно, з чим погодилась сторона обвинувачення, зазначаючи в своїх клопотаннях на теперішній час про свій висновок щодо відсутності такого ризику передбаченого п. 2 ч. 1ст. 177 КПК України; на тепер досудове розслідування закінчено, відповідно всі заплановані необхідні слідчі дії кримінальному провадженні виконанні, в тому числі допитані свідки, призначено та отримано висновки експертиз, що підтверджує відсутність можливості вплинути в будь-який спосіб на свідків чи потерпілих або інших обвинувачених, в чому у неї і немає ніякої потреби, оскільки всі вказані особи свідчень у відношенні ОСОБА_6 щодо вчинення нею інкримінованого злочину не надавали, а повідомляли тільки про існування майнового спору з ОСОБА_18 , що ніколи не було таємницею, і, відповідно, об`єктивно спростовує існування ризику передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, і припущеннями сторони обвинувачення це не спростовується; ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації і проживання в м. Києві, яке відрізняється від місця проживання свідків і потерпілих в даному кримінальному провадженні, що одночасно унеможливлює здійснення на них будь-якого впливу з боку ОСОБА_6 і спілкування з ними, вона має міцні соціальні зв`язки оскільки проживає разом з сином та чоловіком, який перебуває на її утриманні, оскільки він є інвалідом І групи, паралізований, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, стан здоров`я якого за час відсутності ОСОБА_6 дуже погіршився, також на її утриманні перебуває мати ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за вимушеної відсутності догляду була госпіталізована 28 серпня 2018 року до лікувального закладу, де перебуває на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_6 працює, здійснюючи підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець, будь-яких підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має, раніше не судима, у зв`язку з чим захисник вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, пов`язаного із забороною обвинуваченій залишати житло з 20.00 години вечора до 08.00 години ранку, з покладенням на обвинувачену ОСОБА_6 згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, наступних обов`язків: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2)не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду; 3) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими по справі; 4) здати уповноваженій особі відповідного державного органу на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
Вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання прокурора та просила відмовити в задоволенні клопотань захисників, вважаючи їх необґрунтованими, обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, наполягаючи на задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу кожному з обвинувачених, дослідивши наявні у справі матеріали та надані стороною захисту докази на підтвердження обставин, викладених у клопотаннях, обговоривши доводи клопотань, колегія суддів доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотань захисників слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України в порядку підготовки до апеляційного розгляду суд вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, 17 березня 2018 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - обрано запобіжний захід тримання під вартою строком до 14 травня 2018 року включно, та ухвалами слідчих суддів продовжено строк тримання під вартою до 16 вересня 2018 року (ас. 51, 54, 56, 118-126 т.1).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2018 року строк тримання під вартою кожному з обвинувачених продовжено до 12 листопада 2018 року (ас. 168-174 т.2).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2018 року строк тримання під вартою кожному з обвинувачених продовжено до 7 січня 2019 року (ас. 210-212 т.3).
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих кожному з обвинувачених дій та вирішення питання доведеності вини, приймає до уваги, що всупереч доводам захисту, висунута обвинуваченим підозра обґрунтована викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачені можуть бути причетним до вчинення інкримінованого кожному з них злочину.
Джерела походження такої інформації випливають з наведеного слідчим у реєстрі переліку вчинених процесуальних дій під час досудового розслідування. За таких обставин, на думку суду, гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою обвинуваченого дотримані.
Що ж стосується питання достатності і безспірності доказів винуватості обвинувачених, на відсутність яких посилається сторона захисту, то воно вирішується судом на інших стадіях судового провадження.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги і стадію даного судового провадження, те, що докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися, а за таких обставин залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, на що вказує характер протиправних дій, в яких кожний з них обвинувачується, а відтак наявний ризик можливого впливу на потерпілих та свідків.
Одночасно, на думку колегії суддів, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у злочині, який відноситься до категорії особливо тяжкого, у вчиненні якого кожний з них обвинувачується, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
З огляду на значимі для даного провадження обставини, на даний час строк перебування обвинувачених під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на їх особисту свободу та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити раніше обраний кожному з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 2 березня 2019 року включно, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_15 стосовно незадовільного стану здоров`я обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 заслуговують на увагу, проте, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість їх перебування в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Твердження захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про наявність у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, те, що вони раніше не судимі, мають гарну репутацію, раніше не судимі, на переконання колегії суддів, не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Керуючись ст. 376, 178, 183, 199, 331, 401 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 2 березня 2019 року включно.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 2 березня 2019 року включно.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 2 березня 2019 року включно.
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 2 березня 2019 року включно.
В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 4 січня 2019 року о 12 год.

Судді:

____________________________ _____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3