справа № 642/5653/17
провадження № 1-кп/642/59/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 26.12.1984р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з використанням ст. 46-1 КК України відстроченням виконання вироку на 2 роки; 2)11.12.1985р. Жовтневим районним судом м. Полтави за ст. 17, 140 ч.2, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 5 років позбавлення; ухвалою Харківського обласного суду від 21.01.1986р. вирок змінено ст. 17, 140 ч.2 КК СРСР перекваліфіковано на ст. 17 215-3 ч.2 КК України на підставі ст. 43 КК СРСР частково приєднано 2 роки 6 місяців на остаточний термін 3 роки 6 місяців, звільнився 06.08.1987р. 3) 31.05.1988р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 141 ч.3 КК СРСР (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, із конфіскацією майна, звільнився 31.05.1990р. за відбуттям строку покарання; 4) 20.02.1998р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 198-2 ч.2 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з використанням ст. 46-1 КК України з відстроченням виконання вироку на 2 роки; 5) 25.12.2001р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.206, 229-6 ч.1, 263 ч.1, 263 ч.2, 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 6) 13.07.2005р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України умовно з випробувальним терміном на строк 1 рік; 7) 27.04.2007р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 263 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України умовно з випробувальним терміном на строк 1 рік; 8) 1 1.03.2009р. Ленінським р/с м. Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень; 9) 26.10.2010р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 роки, на підставі ст.75 КК України умовно з випробувальним терміном на строк 2 рік; 10) 26.05.2011р. Жовтневим р/с м. Харкова за ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до покарання на строк 5 років; звільнився 11.09.2014 року; 11) 10.11.2015р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.317, ч. 1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2017 року приблизно о 13 годині 35 хвилин ОСОБА_5 , знаходився поблизу магазину «Червоний ряд», який розташований у Холодногірському районі м. Харкові, за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2, де побачив раніше не знайому жінку - потерпілу ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону Bravis Base imei - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартістю згідно судово - товарознавчої експертизи № 19976 від 24.10.2017 року - 238 гривень 50 копійок, який в подальшому остання сховала до чохла і з ключами від квартири (чохол та ключи від квартири для потерпілої ОСОБА_6 не є матеріальною цінністю). Потім вказаний чохол з телефоном та ключами потерпіла поклала до зовнішньої лівої кишені своєї куртки. Побачивши це у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу витягнув з лівого зовнішнього карману куртки ОСОБА_6 вказаний чохол із ключами та мобільним телефоном Bravis Base imei - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартістю згідно судово - товарознавчої експертизи № 19976 від 24.10.2017 року - 238 гривень 50 копійок, таким чином заволодівши ним, після чого намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення. Проте ОСОБА_5 , не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та припинені співробітником поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав пояснивши що 19.10.17 року дійсно знаходився біля магазину «Червоний маркет» де побачив літню жінку біля ніг якої лежав чохол. Він підняв його та відійшов в бік маючи намір подивитись що в ньому, але не встиг цього зробити оскільки його затримав дільничний ОСОБА_7 . Дільничний підвів його до торгового лотку де стояла жінка і він кинув чохол на лоток оскільки боявся що жінка напише заяву про крадіжку. Поки стояли та чекали слідчого він дійсно умовляв жінку не писати заяву оскільки боявся що за його минулі судимості йому ніхто не повірить. Заявив що свідків на місці пригоди він не бачив і чому вони його оговорюють він не знає. Чому піднявши з землі чохол він не звернувся до жінки з питанням про власника пояснити не зміг.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідки обвинувачення пояснили:

свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що в день скоєння кримінального правопорушення вона здійснювала реалізацію груш навпроти магазину «Червоний ряд». Побачила жінку похилого віку та як до неї підійшов чоловік, який з її лівого карману лівою рукою дістав гаманець та направився в сторону «Атласа». Потім вона побачила, що цього чоловіка зупинили двоє хлопців, один з них дільничний ОСОБА_9 , та вони всі разом підійшли до свідка з потерпілою. Спитали у свідка, чи бачила вона як чоловік ( ОСОБА_10 ) витягував гаманець. Вона відповіла «так». Коли свідок бачила сам момент витягування гаманця, потерпіла стояла до неї спиною, чоловік ( ОСОБА_10 ) стояв позаду потерпілої ліворуч. ОСОБА_10 стояв до свідка полу обертом. Зауважила, що на неї під час досудового та судового розслідування міри психологічного та фізичного впливу не застосовувались. Причин оговорювати обвинуваченого не має;

свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що у жовтні - листопаді 2017 року в денний час, він приїхав до базару «Сказка», стояв біля «Кулиничей» на вулиці пив каву. Побачив жінку, яка стояла біля лотків з товаром, та щось обирала. Лотки були розміщені навпроти «Кулиничей». До неї підійшли двоє чоловіків, один з яких, який стояв до нього лівим плечем , полу обертом, витягнув у потерпілої з куртки з карману чохол темного кольору та пішов в іншу сторону. Почув, як потерпіла кричала «украли». Побачив, як його затримав чоловік, потім він дізнався, що це був дільничний. Вони до підійшли до ОСОБА_11 та дільничний спитав, свідком чого він був та запропонував йому бути понятим. Зауважив, що чоловіка, який скоїв кримінальне правопорушення, під час досудового слідства він упізнавав по фото;

свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року він здійснював обхід адміністративної дільниці, неподалік від метро Холодна Гора, він побачив раніше незнайомих йому громадян, які підозріло себе вели, озирались, перемовлялись, приділяли особливу увагу залишеними людьми речам. Побачив, як вони підійшли до торгівельного майданчику, який був розташований біля магазину «Червоний маркет», поміж виходу метро «Холодна Гора» та кіоском «Кулиничі» біля лотків стояла жінка, реалізатор та ще приблизно 2 людини. Побачив, як жінка розмовляла по телефону, потім поклала його у лівий карман куртки. ОСОБА_12 знаходився приблизно в 5-10 метрів від торгівельного майданчику. Один з чоловіків заліз до потерпілої в карман, якою рукою, він зазначити не може, та дістав невеликий чохол та направився в сторону «Атласа», 2й чоловік направився у іншу сторону. Чоловік, який заволодів чохлом, знаходився зі спини від потерпілої. ОСОБА_12 прослідував за ним, зупинив його, представився та вони підійшли до потерпілої. Чоловік ( ОСОБА_10 ) намагався уникнути неприємностей, пропонував відійти на розмову, потім він пропонував потерпілій не писати на нього заяву, вона відмовилась, після чого ОСОБА_10 достав чохол та кинув його до торгівельної вітрини з речами. Зауважив, що коли він разом з ОСОБА_10 підійшли до потерпілої, він спитав, чи не пропав в неї телефон. Вона пошукала та відповіла, що так, телефон в цей час знаходився у руці ОСОБА_10 . Свідок разом з ОСОБА_10 підходив до людей та питав, хто що бачив та свідком чого був, так і з`ясував коло свідків. ОСОБА_12 визвав слідчо-оперативну групу та почав збирати свідків.
Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання

Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченого протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 в інкримінованому злочині, його винуватість у скоєнні вищезазначених діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що восени 2017 року вона приїхала на ОСОБА_13 до КП «Харківські теплові мережі». Підійшла до контейнерів з речами, вирішила купити онучці колготки. Щоб дізнатись розмір, вона зателефонувала доньці, спитала розмір та поклала телефон до карману, нахилилась поставити сумку та роздивитись товар, та одразу помітила, що телефон відсутній. Вона почала кричати. Жінка, яка стояла поруч сказала, щоб вона не кричала та показала, як їй потім стало відомо, на дільничного який тримав якогось чоловіка. Вони підійшли до неї. Після цього дільничний спитав про телефон та побачила телефон в контейнері. Зауважила, що вона постійно зберігає телефон та ключі у чохлі в кармані, але не виключає те, що телефон міг випасти у неї в лоток хоча це малоймовірно. На її думку, реалізатор могла бачити, як ОСОБА_10 дістав у неї з карману телефон. Він прохав не писати на нього заяви. Перший раз побачила ОСОБА_10 , коли його тримав дільничний. Реалізатор стояла перед нею. Також пояснила, що телефон їй подарував син, документи на нього надала слідчому, телефон на експертизу не віддавала. Прохала винести вирок на розсуд суду.

- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначені свідки послідовно давали аналогічні свідчення і протягом досудового слідства.

заявою ОСОБА_6 від 19.10.2017 року щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

гарантійним талоном на мобільний телефон Bravis Base;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, зображену на фото №2, як чоловіка, який 19.10.2017 року намагався викрасти телефон (на фото №2 зображений ОСОБА_10 );

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнала особу, зображену на фото №2, як особу, яка 19.10.2017 року намагалась викрасти речі (на фото №2 зображений ОСОБА_10 );

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу, зображену на фото №3, як особу, яка 19.10.2017 року намагалася викрасти чохол з карману жінки (на фото №3 зображений ОСОБА_10 );

протоколом огляду предметів від 25.10.2017 р. та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого під час огляду предмету виявлено: мобільний телефон Bravis Base imei - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору. В середині знаходиться батарея, карток пам`яті не має, сім-картка мається НОМЕР_3 . Телефон вмикається, знаходиться у хорошому стані, без пошкоджень. На телефоні маються залишки дактилоскопічного порошка; ключі на зв`язці у кількості трьох штук:два з жовтого металу для врізних замків, один з металу сірого кольору для секторного замка; Чохол з тканини чорного-золотисто-коричневого кольору, має малюнок у вигляді ромбиків, розмірами 15х2х5 см, із шнурком у вигляді петлі коричневого кольору з тканини. Має два відділення, одне основне та одне врізану у бокову поверхню. Вказані предмети визнані речовими доказами;

протоколом огляду предметів від 24.10.2017р. , відповідно до якого під час огляду предмету виявлено: CD-R диск Verbatin 700 MB білого кольору. Вказані предмети визнані речовими доказами. Протоколом перегляду відеозапису від 24.10.2017 р. На диску маются файли відеозапису системи спостереження магазину №109 Червоний Маркет», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148/2 за 19.10.2017 року;

протоколом пред`явлення для перегляду відеозапису від 03.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та його адвоката, відповідно до якого був відтворений відеозапис диска CD-R, підозрюваний ОСОБА_5 впізнав себе та пояснив, як він 19.10.2017 р., знаходячись біля магазину №109 «Червоний маркет» проходить повз камеру разом із тряпчаним чохлом, коли його зупиняє інший чоловік;

відтворенням у судовому засіданні відеозапису диска CD-R з файлами відеозапису системи спостереження магазину №109 Червоний Маркет», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148/2 за 19.10.2017 року;

протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 розповів про події, які відбулись 19.10.2018 року та відтворив на місці вчинення кримінального правопорушення всі дії, свідком якого він був;

протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 розповіла про події, які відбулись 19.10.2018 року та відтворила на місці вчинення кримінального правопорушення всі дії, свідком якого вона була;

протоколом проведення слідчого експерименту від 03.11.2017 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 розповів про події, які відбулись 19.10.2018 року та відтворив на місці вчинення кримінального правопорушення всі дії, свідком якого він був;

висновком товарознавчої експертизи №19976 від 24.10.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону Bravis Base зазначеного в постанові, з урахуванням зносу, станом на 19.10.2017 року, складала: 238,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 висновки експертизи підтримав. Пояснив, що експертиза проводилась на підставі наданих слідчим матеріалів з використанням методичних рекомендацій, інформаційної бази в відношенні цінових комерційних пропозицій електронної мережі Інтернет, інформації о цінах на об`єкти дослідження ринку. При дослідженні використовував порівняльні характеристики виборців, що підлягають дослідженню. Зазначив що для проведення експертизи за порівняльним аналізом наявність самого телефону не є необхідним.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. Доводи обвинуваченого суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, щоб уникнути покарання. Вказаного висновку суд дістав аналізуючи як досліджені докази так і покази обвинуваченого в судовому засіданні. Обвинувачений визнав що відходив від потерпілої, це підтверджено відеозаписом, та після його затриманні дільничним, викинув чохол в торгівельний лоток. Потерпіла припустила що в неї міг випасти чохол з телефоном однак не на землю а в контейнер з речами. Вона не бачила як біля неї хтось нахилявся до землі. Вказане спростували свідки і не зафіксувала камера відео спостереження. Свідок ОСОБА_14 пояснив що бачив як потерпіла поклала телефон у кишеню і не бачив щоб він падав на землю.

Доводи сторони захисту щодо протиріч в показах свідків суд відхиляє оскільки вказаних протиріч під час судового розгляду не вбачається. Свідок ОСОБА_8 пояснила як стояли потерпіла та обвинувачений, та як останній рукою витяг з кишені ОСОБА_16 чохол з телефоном. Аналогічні покази надав і свідок ОСОБА_11 . У суду не має жодних підстав вважати вказані свідчення упередженими. Вказані свідки з ОСОБА_5 раніш знайомі не були і причин його оговорювати з їх боку стороною захисту не наведено. Небажання свідків продемонструвати на пропозицію адвоката механізм крадіжки в судовому засіданні не є підставою ставити під сумнів протоколи слідчих експериментів від 30.10.2017 року за їх участі. Посилання сторони захисту на недоведеність вартості вкраденого телефону спростовується допитом експерта в судовому засіданні під час якого останній пояснив що на його висновок відсутність самого телефону не вплинула.

Також суд відхиляє твердження сторони захисту щодо неповноти досудового слідства а саме не вилучення відеозаписів з інших камер відео спостереження, оскільки захистом не доведено що на місці пригоди були інші відеокамери.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст.15ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який був раніше був неодноразово засудженим за злочини проти власності в тому числі і за кишенькові крадіжки, звільнився з місць позбавлення волі 11.09.2014 року, належних висновків для себе не зробив, а шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період іспитового терміну, повторно вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення проти власності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів не можлива без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання шляхом часткового складання, приєднати вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2015 року, остаточне призначити ОСОБА_5 покарання 3 (три) роки та 3 (три) місяці позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 19.10.2017 р.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП У ДПС України Харківської області №27 до набрання законної сили вироку.

Речові докази : мобільний телефон Bravis Base imei - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору; ключі на зв`язці у кількості трьох штук; чохол з тканини чорного-золотисто-коричневого кольору, після набрання вироком законної сили вважати повернутими потерпілій.

- CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №19976 у розмірі 198,00 грн. та судово-товарознавчої експертизи №1540 у розмірі 790,96 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1