КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1574/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

його законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього громадянки ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково, а фактично повністю задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буча Київської області, громадянина України, студента 3-го курсу Ірпінського державного коледжу економіки і права, який є дитиною із встановленою інвалідністю відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього громадянка ОСОБА_9 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційні скарги, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, а саме з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , з носінням електронних засобів контролю. Зокрема, апелянти стверджують, що старший слідчий СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 11 листопада 2018 року о 17 год. 29 хв. вручила неповнолітньому ОСОБА_8 без участі захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_9 повідомлення про підозру, яке було складене 11 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 00002223 від 10 листопада 2018 року, таким чином повідомлення про підозру було вручено неповнолітньому ОСОБА_8 , який являється дитиною-інвалідом, після 31 год. з моменту фактичного позбавлення свободи та можливості вільного пересування. Також автори апеляцій вказують, що 11 листопада 2018 року ОСОБА_8 було вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зазначення строку у кримінальному провадженні, зареєстрованому 10 листопада 2018 року в ЄРДР за № 0002223, при цьому клопотання містило неправдиву інформацію щодо часу затримання ОСОБА_8 та стосувалося кримінального провадження з іншим номером з ЄРДР ніж те, у якому неповнолітньому ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру. Крім того, апелянти вважають, що слідчий ОСОБА_12 порушив вимоги ст. 484 КПК України під час затримання неповнолітнього ОСОБА_8 , оскільки, відповідно до наказу ГУ НП в Київській області № 1989 від 29 вересня 2018 року «Про встановлення спеціалізації слідчих ГУ НП в Київській області», правом здійснювати розслідування у кримінальних провадженнях, в яких кримінальне правопорушення вчинене неповнолітніми або за участю неповнолітніх, в Ірпінському відділі поліції мають старший слідчий ОСОБА_10 , слідчий ОСОБА_13 та слідчий ОСОБА_14 , у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, затримання неповнолітнього ОСОБА_8 відбулося з грубим порушенням КПК України.

Далі в своїх апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_9 вказують, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні та не підтверджені жодним доказом. Також апелянти звертають увагу, що неповнолітній ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю мамою, раніше не судимий, навчається на 3-му курсі Ірпінського державного коледжу економіки і права, є дитиною з обмеженими можливостями, а тому, з переконанням авторів апеляцій, відповідно до стану здоров`я ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є тортурами та спрямований виключно на забезпечення «співпраці зі слідством».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали кожну апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення кожної апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0002223, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

10 листопада 2018 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 11 листопада 2018 року о 17 год. 29 хв. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Хоча письмове повідомлення про підозру затриманому ОСОБА_8 було вручено з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 278 КПК України, однак таке порушення не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інших суттєвих порушень при виконанні цієї процесуальної дії колегією суддів не встановлено.

11 листопада 2018 року старший слідчий СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2018 року клопотання старшого слідчого було частково, а фактично повністю задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисника і законного представника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого і доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого та встановлені слідчим суддею ризики є реальними. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього громадянки ОСОБА_9 стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри та про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , його вік, стан його здоровя та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник та законний представник цього неповнолітнього посилаються в своїх апеляційних скаргах.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, вмотивовано не визначив останньому розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Таким чином, доводи захисника та законного представника щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього громадянки ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2018 року, якою частково, а фактично повністю задоволено клопотаннястаршого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього громадянки ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4