Справа №635/2071/19
Провадження №1-в/635/250/2019
УХВАЛА

26 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пріозерськ Республіки Казахстан, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого 05 липня 2017 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.297 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі,
про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, -

встановив:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
В судове засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 не з`явився. До канцелярії суду від останнього надійшла заява, в якій прокурор вказав, що не заперечує проти задоволення клопотання щодо зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, а також виклав прохання розглядати справу у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.
Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Суд, дослідивши додані до клопотання документи та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_3 , вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (24.12.2015) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII поліпшує становище особи, а тому частини п`ятої статті 72 КК України в редакції цього Закону має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання, згідно частини першої статті 5 КК України.
За положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно абз.4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
При цьому, згідно частин першої та другої статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частин п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Разом з тим, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Відтак, як вбачається з матеріалів справи засудженого, згідно ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 20 червня 2017 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з визначенням розміру застави.
Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі. Згідно змісту приведеного вище вироку, злочин за яки ОСОБА_3 засуджений, вчинений до 20.06.2017, а саме, 13.06.2015. Також даним вироком засудженому ОСОБА_3 строк відбування покарання рахувався з 19.06.2017, тобто з моменту його фактичного затримання, а у строк покарання за правилами, передбаченими у ст.72 КК України, зараховано час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування від вартою до виправного центру.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2017 року, вирок Люботинського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін. А відповідно до ч.5 ст.72 К України зараховано ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 19.06.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 14.11.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
З огляду на правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України викладений Великою палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, здійснюється у разі якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно).
У зв`язку з викладеним та беручи до уваги обов`язковість правових висновків Великої палати Верховного Суду, зокрема, висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року, засудженому ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбуття покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 14 листопада 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, з урахуванням відбутої частини покарання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України - задовольнити повністю.
Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року за ч.3 ст.297 КК України строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 14 листопада 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, з урахуванням відбутої частини покарання.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1