н/п 1-кс/640/3067/19
"28" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі слідчих - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6 ,
Відповідно до внесених відомостей до ЄРДР, СО ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_15 ) при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 05.12.2017, шляхом заниження податкових зобов`язань ухилився від сплати податку на додану вартість на суму 913 054,00 грн., що призвело до ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
В ході досудового розслідування виникла необхідність в дослідженні обставин здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_15 ), дослідженні законності проведених фінансово-господарських операцій з вищезазначеними підприємствами, встановлення кола осіб, які діяли від імені зазначеної фізичної особи-підприємця та виявлення інших доказів протиправної діяльності.
Під час досудового слідства ФОП ОСОБА_6 вручено постанову про витребування документів по його фінансово-господарській діяльності за період з 01.01.2017 по 05.12.2017, а також документів по фінансово-господарським операціям з вищезазначеними підприємствами контрагентами.
Однак, 12.10.2018 від ФОП ОСОБА_6 була отримана відповідь про відмову у наданні документів фінансово-господарської діяльності.
У подальшому, слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_16 було винесено ухвалу про надання тимчасового доступу до документів фінансово господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 за період з 01.01.2017 по 05.12.2017.
12 листопада 2018 року ухвала була оголошена ФОП ОСОБА_6 , на що останній надав відповідь, згідно якої він не має змоги надати документи, які зазначені в ухвалі суду, у зв`язку з їх знищенням при проведенні процедури банкрутства, але ніяких підтверджуючих документів про знищення він не надав.
Слідчий вказує, що в ході поведення досудового розслідування було направлено запит до ліквідатора ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_17 щодо надання інформації про передачу їй документів фінансово господарській діяльності ФОП ОСОБА_6 за період з 01.01.2017 по 05.12.2017, у зв`язку із визнанням останнього банкрутом та проведенням ліквідаційних процедур, у відповідь на який ОСОБА_18 повідомила, що вищезазаначені документи їй ФОП ОСОБА_6 не передавалися.
Під час досудового розслідування встановлено, що ФОП ОСОБА_6 здійснював роздрібну продаж матраців, подушок, меблів та іншого товару для спальних кімнат у неспеціалізованих магазинах та через інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,офіс якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вказує слідчий, після припинення ОСОБА_6 підприємницької діяльності, за вищевказаною адресою місць здійснення його фактичної діяльності, здійснює фінансово господарську діяльність ФОП ОСОБА_8 (код НОМЕР_21 ), яка є його дружиною та використовує найману працю колишніх працівників свого чоловіка. Крім того, ФОП ОСОБА_8 також здійснює роздрібну продаж матраців, подушок, меблів та іншого товару для спальних кімнат у неспеціалізованих магазинах та через інтернет - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
У зв`язку з вищевикладеним, на думку сторони обвинувачення, дані обставини можуть свідчити, про те, що ФОП ОСОБА_6 продовжує здійснювати свою протиправну діяльність направлену на ухилення від сплати податків, використовуючи реквізити своєї дружини.
Слідчий вказує, що з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, 07.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 було проведено обшук в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , де було виявлено комп`ютерну техніку, мобільні телефони, флеш носії, грошові кошти та банківські картки.
Крім цього, 07.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 було проведено обшук в нежитловій будівлі (адмінбудівля «А-2», склад «Б-1», гараж НОМЕР_22 », склад «Д-1», підсобне приміщення «Е-1» з допоміжними будівлями та спорудами) яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , де було виявлено комп`ютерну техніку, мобільні телефони, флеш носії, товарно-матеріальні цінності, документацію, чорнові записи.
Після проведення обшуку було здійснено огляд комп`ютерної техніки та документів вилучених під час обшуку, внаслідок чого встановлено, що ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністюпо сей день, керує інтернет магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснює реалізацію товарно-матеріальних цінностей через Нову пошту, незважаючи на те, що 05.12.2017 припинив свою діяльність як фізична особа - підприємець.
Орган досудового розслідування вважає, що вилучені речі та документи мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані, як предмет доказування, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять на собі відомості, які можливо використати як доказ.
Крім того, комп`ютерна техніка, флеш-накопичувачі, жорсткі диски, планшети, мобільні телефони необхідні для проведення судової комп`ютерної експертизи з метою виявлення прихованих та видалених файлів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , щодо яких здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до абзацу 2, ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.
Засобами поштового зв`язку 08.02.2019 до Київського районного суду м. Харкова направлено клопотання про накладення арешту на майно, вилученого в ході обшуків 07.02.2019.
Прокурором 26.02.2019 отримано ухвалу слідчого судді від 22.02.2019 про повернення даного клопотання для усунення недоліків, із встановленим строком в сімдесят дві години.
Слідчий посилаючись на ст. ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження доказової інформації, просив наклати арешт на майно, вилучене в ході проведених обшуків.
Слідчі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали з підстав, викладених у клопотанні.
Адвокат ОСОБА_5 , діючий в інтересах ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на Конституцію України, КПК України, рішення Європейського суду з прав людини, зазначив наступне.
07.02.2019 слідчий СУ ФР ГУ ДФС в Харківській області ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова провела обшук за адресою: АДРЕСА_2 (адмінбудівля «А-2», склад «Б-1», гараж «Г-1», склад «Д-1», підсобне приміщення «Е-1» під час якого були вилучені речі і документи, які описані у протоколі обшуку.
Так, вказав, що в ухвалі слідчого судді зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до внесених відомостей до ЄРДР ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_15 ) при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 05.12.2017 шляхом заниження податкових зобов`язань ухилився від сплати податку на додану вартість на суму 913 054,00 гри., що призвело до ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Вказав, що на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», він за згодою ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 відібрав у останніх письмові пояснення про осіб та обставини ведення господарської діяльності в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 попередньо роз`яснивши кримінальну відповідальність передбачену ст. ст. 383, 384 КПК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину і завідоме неправдиві показання.
В письмових поясненнях ОСОБА_21 зазначила, що є підприємцем і зареєстрована як ФЛП з 21.03.2017 року. У власності має приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке здає ФОП ОСОБА_8 з 01.02.2018 року. В орендованому приміщенні діяльність вела ОСОБА_8 .
Крім того вказав, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова було надано надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення речей і документів, в яких відображено інформацію про протиправну діяльність ФОП ОСОБА_6 , проте в протоколі обшуку від 07.02.2019 слідчим не зазначено ознак які б могли вказувати, що речі ОСОБА_8 мають значення для справи.
Таким чином 07.02.2019 року під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 , слідчий зобов`язаний був врахувати факт встановлення, що діяльність за обшукуваною адресою веде ОСОБА_8 , та те, що товар та речі ОСОБА_8 не мають ознак речей які дозволено відшукати ухвалою слідчого судді.
Крім того зазначив, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_8 (а.с. 37-39 т.1).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 надано дозвіл на проведення обшуку в нежитлових будівлях за адресою: АДРЕСА_2 (адмінбудівля «А-2», склад «Б-1», гараж «Г-1», склад «Д-1», підсобне приміщення «Е-1» з допоміжними будівлями та спорудами), які перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , та які фактично використовуються ФОП ОСОБА_8 (а.с. 153-155 т.1).
07.02.2019 з 09:30 год. по 15:55 год. в ході проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с.40-50 т.1).
07.02.2019 з 09:35 год. по 08:30 год. 08.02.2019 в ході проведення обшуку в нежитлових будівлях за адресою: АДРЕСА_2 (адмінбудівля «А-2», склад «Б-1», гараж «Г-1», склад «Д-1», підсобне приміщення «Е-1» з допоміжними будівлями та спорудами), які перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , та які фактично використовуються ФОП ОСОБА_8 (код НОМЕР_21 ), виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с.156-169 т.1).
20.02.2019 до суду поштою надійшло клопотання слідчого з ОВС 3-відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_7 , у якому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 07.02.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане клопотання надійшло до суду 20.02.2019 о 17:14 год. (а.с. 2-6 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2804/19).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2019 вищевказане клопотання слідчого з ОВС 3-відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 - повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 9 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2804/19).
Копію ухвали про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором 26.02.2019 о 10:42 годині (а.с. 11 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2804/19).
Клопотання про арешт майна надійшло до суду 27.02.2019 о 11 год. 16 хв. (а.с. 2 т.1).
Також, 20.02.2019 до суду поштою надійшло клопотання слідчого з ОВС 3-відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_7 , у якому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене в період з 07.02.2019 по 08.02.2019 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказане клопотання надійшло до суду 20.02.2019 о 17:12 год. (а.с. 3-19 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2809/19).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2019 вищевказане клопотання слідчого з ОВС 3-відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 - повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 20 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2809/19).
Копію ухвали про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором 26.02.2019 о 10:42 годині (а.с. 22 справа № 640/3998/19 н/п 1-кс/640/2809/19).
Клопотання про арешт майна надійшло до суду 27.02.2019 о 11 год. 17 хв. (а.с. 112 т.1).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколів обшуків від 07.02.2019 майно, речі, предмети і документи, які зазначені в клопотаннях слідчим, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного вище майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий судя вважає необгрунтованими посилання сторони захисту на те, що вилучене під час проведення обшуків майно не стосується кримінального провадження, в межах яких їх подано, оскільки на час розгляду клопотання у суду існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом злочину.
Крім того доказів, які б підтверджували, що саме вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 26 700 доларів США були взяті 03.02.2019 ОСОБА_8 в борг у ОСОБА_23 , яка є дружиною адвоката ОСОБА_5 , до суду не надано.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання вищевказаних речей та документів визначити відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104 - СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Передати вищевказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_19 .
Попередити ОСОБА_19 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1