Номер провадження: 11-сс/785/1825/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000408 від 18 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року було частково задоволено клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та накладено арешт на речі і документи, вилучені під час обшуку у приміщенні кабінету - відділу реєстрації сільгосптехніки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на 2 поверсі, в приміщенні будівлі лабораторного корпусу № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопільська дорога, 3-и, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000408 від 18 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та негайно повернути вилучене майно. В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 не ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна, пославшись на те, що ним не були пропущені строки апеляційного оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, з огляду на те, що йому стало відомо про її існування 29 жовтня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, іншого захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 та свої доповнення до апеляційної скарги і пояснив в судовому засіданні апеляційного суду те, що ОСОБА_9 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 не було відомо про існування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна, а дізналися вони про її існування лише 29 жовтня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, думку прокурора, який просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , пославшись на те, що ОСОБА_9 було достеменно відомо про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки в його інтересах вже подавалася апеляційна скарга іншим захисником адвокатом ОСОБА_11 та ухвалою апеляційного суду від 19.10.2018 року у складі колегії суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було прийнято рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.395 КПК України апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції. З огляду на положення даної норми, суддя-доповідач до моменту надходження з місцевого суду матеріалів кримінального провадження зобов`язаний перевірити наявність або відсутність перешкод для відкриття апеляційного провадження, і має змогу дійти до відповідного висновку про відкриття апеляційного провадження або відмову у відкритті провадження тільки з аналізу та дослідження апеляційної скарги без урахування матеріалів кримінального провадження, оскільки на цей момент відсутні в апеляційному суді.
Таким чином, за відсутності матеріалів кримінального провадження та неможливості дослідити всі обставини провадження на момент відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , а також у зв`язку з ненаведенням апелянтом у своїй апеляційній скарзі всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення питання, суддею-доповідачем було призначена до розгляду апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна.

Однак, після надходження до апеляційного суду матеріалів провадження за клопотанням слідчого про арешт майна з місцевого суду, апеляційним судом було встановлено, що раніше адвокат ОСОБА_11 , діючи в інтересах ОСОБА_9 , вже звертався до апеляційного суду з апеляційної скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна.

При цьому в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 зазначав про те, що йому стало відомо про існування оскаржуваної ухвали 10 вересня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_11 , що діяв в інтересах ОСОБА_9 , колегією апеляційного суду в складі суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 була постановлена ухвала від 19.10.2018 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_11 без задоволення, а ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна без змін.

Таким чином, раніше, звернувшись через адвоката ОСОБА_11 до апеляційного суду, ОСОБА_9 вже реалізував своє право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що про існування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна ОСОБА_9 та його захисникам було достеменно відомо не пізніше 10 вересня 2018 року, як зазначено в первинній апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_11 .

За таких обставин, апеляційний суд визнає неспроможними доводи захисника ОСОБА_8 про те, що йому та ОСОБА_9 не було відомо про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді до 29 жовтня 2018 року.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В рішенні по справі «Желтяков проти України» Європейський суд з прав людини зазначає, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів .
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).
Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо прийняття рішень у разі встановлення під час апеляційного розгляду, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку та, крім того, оскаржене рішення слідчого суддівже було переглянуто апеляційним судом.

При цьому, на думку колегії суддів, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу.
Аналогічної думки дотримується і Верховний Суд, що підтверджується постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № 757/2200/17-к.
Пунктом 4 ч.3 ст.399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_8 та доповненнями до неї, поданими адвокатом ОСОБА_7 підлягає закриттю, а апеляційна скарга з доповненнями - поверненню особам, що їх подали.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 та доповненнями до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданими в інтересах ОСОБА_9 , про скасування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2018 року про арешт майна, вилученого під час обшуку у приміщенні кабінету - відділу реєстрації сільгосптехніки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на 2 поверсі, в приміщенні будівлі лабораторного корпусу № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопільська дорога, 3-и, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000408 від 18 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України.

Апеляційну скаргу та доповнення з усіма доданими матеріалами повернути особам, що їх подали.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3