Справа № 203/2868/18
Провадження № 1-кп/0203/528/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 19.07.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд Республіка Узбекистан, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, малолітніх дітей на утримані не маючого, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.11.1996 року Лозовським міським судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 14.11.1997 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.03.2000 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.11.2003 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.03.2012 року Ізюмським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 194 КК України до 7 років позбавлення волі, 14.08.2014 року ухвалою Оріховського районного суду Запорізької області від 06.08.2014 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 1 місяць;

- 01.06.2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.07.2018, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_4 , прибув до приміщення автоматичних камер схову залізничного вокзалу станції Дніпро - Головний за адресою м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, буд. 11, з метою забрати свої особисті речі, які він раніше залишив в одній з комірок, проте забув в якій саме. Далі, перебуваючи у цьому ж місці у цей же день, ОСОБА_4 підійшов до комірки №4, вважаючи, що в ній знаходяться його особисті речі, ввів код від своєї комірки, внаслідок чого дверцята комірки №4 відкрились і він побачив в середині чуже майно, після чого в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, дістав з автоматичної камери схову №4 належну ОСОБА_5 сумку, в середині якої знаходились: дриль ударна фірми «DEWalt» DW 024 23 0V, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/660 від 13.08.2018 становить 1 032 грн. 00 коп., лобзик фірми «DEWalt» DW 349-KS, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/660 від 13.08.2018 становить 1483 грн. 00 коп., болгарка (кутова шліф-машина) фірми DEWalt DWЕ_1, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/660 від 13.08.2018 становить 1200 грн. 00 коп., та станок для підрізки плитки на підшипниках ТС-08-600 мм., вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/660 від 13.08.2018 визначити не видалось за можливе, після чого ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому реалізувавши його на ринку за грошові кошти в сумі 1600 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів вчинив таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 3 715 грн. 00 коп.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно 19.07.2018, близько 09 год. 40 хв. прибув до приміщення автоматичних камер схову залізничного вокзалу станції Дніпро - Головний за адресою м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, буд. 11. Він хотів забрати свої особисті речі, які він раніше залишив в одній з комірок, проте забув в якій саме. Далі він підійшов до комірки №4, вважаючи, що в ній знаходяться його особисті речі, ввів код від своєї комірки, внаслідок чого дверцята комірки №4 відкрились і він побачив в середині чуже майно, після чого він вирішив сумку майном викрасти, з метою продати викрадені речі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглядати без її участі, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, а також оголосивши заяву потерпілої, яка разом з іншими учасниками судового провадження не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що останній раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, вчинив злочин в період відбуття іспитову строку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати вимоги ст.71 КК України, додавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати в розмірі 572,00 гривень за проведення судової експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року, остаточно призначивши покарання у вигляді п`яти років та одного місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судової експертиз загальною сумою 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речовий доказ: зубило марки «TECHNICS», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити за належністю останній.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1