Справа № 490/8036/15-к
Провадження № 1-в/490/286/2018
У Х В А Л А

29 грудня 2018 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 /надалі - засуджений/ відбуває призначене вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі, на цей час перебуває у СІЗО міста Миколаєва.

27 листопада 2018 року він надіслав до суду клопотання, у якому просив про його умовно-дострокове звільнення.

Після перевірки матеріалів клопотання доходжу такого.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 539 КПК України клопотання про умовно-дострокове звільнення розглядає суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Отже, заявлене кллопотання має розглядатись за місцем відбуття покарання засудженим.

Відповідно до статей 11, 18, 89 Виправного Кодексу України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у виправних колоніях та - у разі виконання робіт з господарського обслуговування - у слідчому ізоляторі.

З цього випливає, що поставлене заявником питання може розглядатись лише у суді за місцем розташування випарвної колонії або за місцем виконання засудженим робіт з господарського обслуговування.

Місце ж, з якого здійснюється направлення засуджених до позбавлення волі або з використанням якого здійснюється переміщення засуджених /зокрема - слідчий ізолятор тощо/ не є виправною установою, а за такого це місце й не є місцем відбуття покарання засудженим.

В цьому ж випадку, як свідчать матеріали заяви, засуджений перебуває на території, що знаходиться під юрисдикцією Центрального районного суду міста Миколаєва, але - не у виправній колонії та не у зв`язку із виконанням робіт з господарського обслуговування.

Отже, місце його фактичного знаходження не є місцем виконання покарання, але - лише місцем його тимчасового перебування.
Отже, заявлене клопотання є поданим з порушенням вимог щодо його територіальної підсудності.

Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

При цьому суд не може керуватись правилами статті 34 КПК України, оскільки згаданою статтею визначений порядок дій у разі порушення підсудності при направленні кримінального провадження в цілому, а це подання фактично є частиною провадження, підсудність якого /провадження/ в порядку статті 34 КПК України вже визначена.

Порядок розгляду звернень щодо частини кримінального провадження є врегульованим у главі 26 Кримінального Процесуального Кодексу України, яка також регулює порядок оскарження певних дій в межах кримінального провадження, але - на більш ранніх його стадіях. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України у разі, якщо звернення не підлягає розгляду у відповідному суді, воно підлягає поверненню заявникові.

Отже, це звернення слід повернути заявникові.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про умовно-дострокове звільнення - повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право за наявності до того підстав звернутись з аналогічним клопотанням до суду за місцем відбування покарання засудженого - за місцем знаходження визначеної йому для відбуття покарання виправної /виховної/ колонії.

СУДДЯ = ОСОБА_3 =