Провадження № 1-кп/761/1897/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 21 лютого 2018 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою від 25 липня 2018 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України немає.

Захисник ОСОБА_5 подав письмове клопотання та просив повернути прокурору обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_2 , у зв?язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Так, захисник зазначив про те, що обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілого у кримінальному провадженні ГО «Український інститут соціальних досліджень ім. Олександра Яременка» та його представника.

Також захисник звертає увагу на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає положенням закону, не містить усіх передбачених законом даних, зокрема про залучення потерпілого.

Окрім того, в порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та сталої практики Європейського суду з прав людини, в обвинувальному акті за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, стверджується про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення.

Наведене, як вважає захисник свідчить про намагання створити упереджене ставлення до особи, є порушенням презумпції невинуватості, порушує загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги ст.ст. 7, 8, 9, 17 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 підтримала клопотання свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.п.3, 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Я вбачається зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 358 КК України, такий акт не містить відомостей про потерпілого та його представника, інформації про вид і розмір шкоди, заподіяної потерпілому у кримінальному провадженні.

Водночас в обвинувальному акті зазначено, що потерпілих немає, майнова шкода нікому не завдана.

Однак, зі змісту реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 23.02.2018 року у кримінальному провадженні було проведено допит представника потерпілого ОСОБА_6 . Наведене узгоджується із даними наданої захисником копії постанови слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.02.2018 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за №0000804 від 21 лютого 2018 року ГО «Український інститут соціальних досліджень ім. Олександра Яременка» та залучення представника потерпілого ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження сторони захисту про те, що обвинувальний акт в порушення вимог ст. 291 КПК України не містить відомостей про потерпілого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 358 КК України.

З наведеного випливає також, що обвинувальний акт в порушення зазначеного положення кримінального процесуального закону не містить інформацію про вид та розмір шкоди, яка була завдана потерпілому у кримінальному провадженні ГО «Український інститут соціальних досліджень ім. Олександра Яременка».

Отже, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 358 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З наведених причин також є очевидним, що в порушення вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх передбачених законом даних, зокрема про залучення потерпілого ГО «Український інститут соціальних досліджень ім. Олександра Яременка», здійснення процесуальних дій за участю представника потерпілого ОСОБА_6 або іншої особи, виконання вимог ст. 290 КПК України щодо потерпілого.

Отже, обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 358 КК України, який направлено на розгляд до суду, та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, а саме вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, а тому суд приходить до висновку про повернення вказаного обвинувального акта прокурору.

Окрім того, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_2 містяться твердження про вчинення останньою кримінального правопорушення, а саме констатація вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, якою остання визнана винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та інші висловлювання, які створюють упереджене ставлення до ОСОБА_2 .

Однак, з положень ст. 17 КПК України слідує, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року в справі «Хужин та інші проти Росії», Європейський суд з прав людини «нагадує, що положення §2 статті 6 Конвенції спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в §2 статті 6, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у §1 статті 6 Конвенції (AllenetdeRibemontv. France, §35). Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буда доведена відповідно до закону (Minelliv. Switzerland). Суд чітко дотримується тієї позиції, що презумпція невинуватості порушується у випадку, коли судове рішення або твердження посадової особи стосовно обвинуваченого відображає думку про те, що вона є винуватою, тоді як її вина не була попередньо доведена відповідно до закону. Вагоме розрізнення має проводитись між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила. Суд неодноразово наголошував на важливості вибору слів у твердженнях посадових осіб про обвинуваченого (Bohmerv. Germany, §§54, 56; Nestakv. Slovakia, §§88-89)...».
Крім того, аналогічне трактування поняття презумпції невинуватості міститься в Рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року (остаточне 10.03.2010 року) в справі «Шагін проти України»: «…Суд повторює, що принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6 (див. рішення у справі «Альне де Рібемон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року, п. 35, серія A, N 308). Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлення думки самим судом про те, що особа, «яку обвинувачено у вчиненні злочину», є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, … стосовно проваджень, що тривають, у кримінальних справах і які … визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом. Таким чином, слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють …, або ж обвинувачують у вчиненні злочину, … та чітку заяву, зроблену за відсутості остаточного вироку, про те, що особа вчинила злочин (див. рішення у справі «Ісмоїлов та інші проти Росії» (Ismoilov and Others v. Russia), N 2947/06, п. 166, від 24 квітня 2008 року)...».
Даний перелік Рішень Європейського суду з прав людини щодо порушення презумпції невинуватості не є вичерпним і свідчить про те, що дотримання презумпції невинуватості є вкрай важливим і недотримання якої є наслідком порушення п. 2 ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України.
Однак, у цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт містить формулювання, які не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та не кореспондуються з позицією ЄСПЛ з цього питання у зв?язку із порушенням презумпції невинуватості.
За таких умов, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 21 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 22 листопада 2018 року о 08 год. 30 хв.

Суддя: