Справа № 761/2703/19
Провадження № 1-кс/761/2253/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Екобрикети» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року, у кримінальному провадженні №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Арбітражний керуючий ТОВ «Екобрикети» ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 року, у кримінальному провадженні №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2018 року ТОВ «Екобрикети» визнано банкрутом та введено ліквідаційну процедуру. В процесі здійснення ліквідаційної процедури було встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року, в рамках кримінального провадження №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, було накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «Екобрикети», а саме на нежилі приміщення в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332.

При цьому, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Таку ж позицію займає і Вищий Господарський суд України.

Враховуючи наведене, з метою здійснення ліквідаційної процедури, просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року на нерухоме майно ТОВ «Екобрикети», а саме на нежилі приміщення в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332.

Арбітражний керуючий ТОВ «Екобрикети» ОСОБА_3 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи завчасно та належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не направляв.

З метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність представника ТОВ «Екобрикети» арбітражного керуючого ОСОБА_3 .

Старший слідчий ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляв. При цьому, на неодноразові запити матеріали кримінального провадження №0000515, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/2817/15-к, провадження №1-кс/761/1283/2015) в 4-ох томах, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що 10 квітня 2014 року між Національним банком України та ПАТ АБ «Порто-Франко» (, місто Одеса, вул. Пушкінська, 10 (Банк)) укладено кредитний договір № 47, відповідно до якого НБУ надав Банку кредит для збереження ліквідності у сумі 57500000 гривень під забезпечення застави майнових прав за кредитними договорами, укладеними між Банком та фізичними і юридичними особами.

Відповідно до рішення Управління НБУ в Одеській області № 30 від 11 серпня 2014 року «Про застосування заходу впливу до ПАТ АБ «Порто-Франко», Банку заборонено передавати в забезпечення вкладникам, іншим кредиторам Банку, третім особам майно та активи Банку без погодження з НБУ.

13 серпня 2014 року на виконання рішення Наглядової ради Банку № 84/1 від 12 серпня 2014 року виконуючий обов`язки Голови правління ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 довіреність з переліком необхідних повноважень, в тому числі з правом укладення/внесення змін до діючих кредитних договорів та договорів іпотеки.

В подальшому службові особи Банку за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (, м. Київ, вул. Гайцана, 6), зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч ч. ч. 1,2 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» і Статуту ПАТ АБ «Порто-Франко», якими визначено порядок відчуження активів товариства, без відповідного рішення Загальних зборів Банку та без погодження НБУ уклали від імені ОСОБА_6 (діючого на підставі довіреності Банку) та ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» договори факторингу № 1 від 16 серпня 2014 року, № 2 від 22 серпня 2014 року, № 3, № 4 та № 5 від 26 серпня 2014 року, внаслідок яких заволоділи активами ПАТ АБ «Порто-Франко» (в тому числі майновими правами за 12 кредитними договорами, які, в свою чергу, за кредитним договором № 47 від 10 квітня 2014 року виступали майновим забезпеченням за кредитом в розмірі 57500000 гривень, отриманим від НБУ для збереження ліквідності Банку) на загальну суму понад 510000000 гривень.

Надалі службові особи ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», діючи за попередньою змовою із службовими особами Банку, у серпні 2014 року легалізували (відмили) вказані активи Банку в особливо великому розмірі шляхом вчинення правочинів - нотаріально посвідчених договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, укладеними Банком з фізичними та юридичними особами.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта № 30137586 від 27 листопада 2014 року, майнові права на предмети застави за кредитними та іпотечними договорами, укладеними між ПАТ АБ «Порто- Франко» з фізичними та юридичними особами, які було відчужено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» згідно з договорами факторингу № 1 від 16 серпня 2014 року, № 2 від 22 серпня 2014 року, № 3, № 4 та № 5 від 26 серпня 2014 року, зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року було накладено арешт, зокрема, на нерухоме майно ТОВ «Екобрикети», а саме на нежилі приміщення в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вищевказане майно було накладено з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна або можливого цивільного позову, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Так, відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту майна та доданих до нього документів, зокрема витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, м.Свалява, вул.Менделєєва, будинок 1, а також нежитлових приміщень, які розміщені за адресою: Закарпатська область, Свалявський район, м.Свалява, вул.Менделєєва, будинок 1, є ТОВ «Екобрикети».

Між тим, як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, ні ТОВ «Екобрикети», ні його посадовим особам про підозру не оголошено, ТОВ «Екобрикети» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що до ТОВ «Екобрикети» може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру.

Відсутні у слідчого судді також і дані про заявлений до ТОВ «Екобрикети» цивільний позов чи наявність обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, що виключає можливість накладення арешту на майно ТОВ «Екобрикети» з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов є реально заявленим.

Отже, з урахуванням відомостей, які є у розпорядженні слідчого судді, слід дійти висновку про відсутність на даний час правових підстав для арешту майна, а саме нежилих приміщень в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332, оскільки такий арешт не відповідає вимогам ч.5, ч.6 ст.170 КПК України.

При цьому, слід звернути увагу й на те, що слідчий на неодноразові виклики до суду не з`явився, додаткові докази чи документи на спростування доводів клопотання представника власника майна, не надав. Також слідчому судді не надано і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нежилих приміщень в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332, слідчому судді не наведено.

Водночас необхідно зазначити про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000515 здійснюється на протязі майже п`яти років. Арешт на нерухоме майно ТОВ «Екобрикети» накладено 04 лютого 2015 року. Тобто з моменту накладення арешту на таке майно пройшов досить значний проміжок часу, а тому слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна нежилих приміщень в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, крім того слідчим не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ТОВ «Екобрикети» належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки власником майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Екобрикети» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року, у кримінальному провадженні №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання арбітражного керуючого ТОВ «Екобрикети» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року, у кримінальному провадженні №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 05.02.2015 року у кримінальному провадженні №0000515 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, а саме на нежилі приміщення в будинку №1, м.Свалява, вул.Менделєєва, Свалявський район, Закарпатська область, що належить ТОВ «Екобрикети», , що є забезпеченням за кредитним договором №39/2-10 від 15.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко») та ТОВ «Екобрикети», ідентифікаційний код 30817332.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 05 лютого 2019 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1