УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонкікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається, що предметом оскарження являється бездіяльність слідчого, яка полягає у ненаданні йому завіреної копії постанови про закриття кримінального провадження № 0000045.
В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явилась, 14.03.2019 ОСОБА_3 поштою надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Враховуючи те, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, слідчого та прокурора на підставі наявних матеріалів.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з листа прокуратури Запорізької області від 13.02.2019 № 17/2-3838-18, долученого до скарги, за результатами розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 27.07.2018 року за ч. 1 ст. 382 КК України, 18.01.2019 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 283 КПК України, формою закінчення досудового розслідування є, зокрема, закриття кримінального провадження.
Як вбачається з доводів скарги, фактично від слідчого судді заявник ОСОБА_3 вимагає спонукання органу досудового розслідування виконання обов`язку щодо направлення копії постанови про закриття кримінального провадження, що не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, тобто вказана бездіяльність не оскаржується при досудовому розслідуванні, не передбачена положеннями чинного КПК України, так і взагалі не належать до компетенції слідчого судді.
Суд звертає увагу, що слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі вирішувати питання, які не віднесені законом до його компетенції.
Так, компетенція слідчого судді у сенсі судового контролю в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування передбачена ст. 303 КПК України, якою встановлено, що під час досудового розслідування сторонами кримінального провадження можуть оскаржуватися, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином, враховуючи, що порушені в скарзі питання не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що скарга подана на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 308, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1