Справа № 359/2860/18
Провадження №1-в/359/247/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Авдіївка Сосницького р-ну Чернігівської обл., українця, громадянина України, освіта неповна вища, розлученого, до засудження працював водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Пассавто-ЛТД», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , засудженого 05.01.2017 Деснянським районним судом міста Чернігова за ст.ст. 302 ч. 1, 302 ч. 3, 303 ч. 3, 70 ч. 1, 72 ч. 5 КК України на 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк попереднє ув`язнення з 25.08.2016 по 05.01.2017. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10.03.2017 застосовано Закон України від 26.11.2015 № 83 8-VIII та зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 06.01.2017 по 10.03.2017,
в с т а н о в и в :
28.08.2018 засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що він заслуговує пільги пом`якшення режиму утримання у зв`язку з її відкриттям, оскільки відбув частину призначеного строку відбуття покарання. Має 4 заохочення, стягнень не має. Своєю поведінкою та працею довів, що став на шлях виправлення. Враховуючи вищезазначене просив суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким на виправні роботи.

У судовому засіданні засуджений та його захисник ОСОБА_8 клопотання підтримали у повному обсязі. Захисник зазначив, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та є таким засудженим до якого необхідно застосувати більш м`яке покарання у виді виправних робіт. Крім того, ним долучено клопотання та гарантійний лист трудового колективу ТОВ «ПАССАВТО-ЛТД», відповідно до якого, дане підприємство гарантує надати робоче місце на посаді водія автотранспортного засобу ОСОБА_7 в разі заміни його покарання на виправні роботи. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що до засудженого ОСОБА_9 не можливо застосувати пільгу з тих підстав, що строк покарання який залишився відбути є більшим ніж максимальний строк на які можуть бути призначене покарання у виді виправних робіт. Крім того, всупереч Наказу №974/5/467/609/280 від 03.04.2018 «Про затвердження порядку взаємодії установ виконання покарань, уповноважених органів з питань пробації та суб`єктів соціального патронажу під час підготовки до звільнення осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавленні волі», в матеріалах справи відсутнє відповідне підтвердженні від уповноваженого органу пробації, щодо перевірки підприємства на предмет можливості працевлаштування засудженого. Крім того прокурор наголосив на тому, що засуджений ОСОБА_7 на даний час є особою пенсійного віку, тому не можу бути застосоване такий вид покарання як виправні роботи. При цьому, прокурор не оспорював характеризуючи обставини поведінки засудженого.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За змістом даної норми заміна покарання на більш м`яке покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 302 ч. 1, 302 ч. 3, 303 ч. 3, 70 ч. 1, 72 ч. 5 КК України на 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк попереднє ув`язнення з 25.08.2016 по 05.01.2017. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10.03.2017 застосовано Закон України від 26.11.2015 № 83 8-VIII та зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 06.01.2017 по 10.03.2017.

Відповідно до вимог ст.12 КК України один з вчинених засудженим ОСОБА_7 злочин є тяжким.

ОСОБА_10 відбуває покарання в ДУ «Бориспільська ВК (№119)». Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 починається 25.08.2016, а закінчується 09.02.2021.

На момент розгляду клопотання судом засуджений ОСОБА_7 відбув частину строку призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно характеристики від 10 жовтня 2018, затвердженої начальником ДУ «Бориспільська ВК (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_11 слідує, що засуджений ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 29.08.2016.

Під час знаходження в Чернігівському СІЗО зарекомендував себе з позитивного боку. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці по благоустрою отримав 1 заохочення, стягнень не мав. В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 15.05.2017. За час відбування покарання спочатку характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не має.

09.11.2017 засуджений ОСОБА_7 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення.

В подальшому засуджений змінив свою поведінку в кращу сторону, та працевлаштувався прибиральником службово-побутових приміщень та за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 3 заохочення. Та на даний час продовжує працювати. На даний час характеризується позитивно, взагалом має 4 заохочення, стягнень не має.

У колективі засуджених підтримує рівні доброзичливі відносини, не конфліктує, до лідерства не прагне, спілкується переважно на цікаві для себе теми із засудженими свого віку. Велику увагу приділяє перегляду телепередач та фільмів, за можливості читає пізнавальну літературу. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, використовує за призначенням. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. За характером спокійний врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний вигляд. Поставлені завдання та трудові доручення виконує вчасно і якісно, залучається до робіт по благоустрою установи. Приймає участь у суспільному житті відділення. Дотримується правил особистої гігієни, зауважень з цього приводу до нього не було. Виконує роботи по самообслуговуванню, рівень необхідних навичок достатній. Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав.

Даючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставинам, які вказують на те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та працею довів, що став на шлях виправлення. Однак при вирішенні питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на виправні роботи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 51 КК України визначено види покарань, зокрема, до осіб визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі види покарань: штраф; позбавлення військового,спеціального звання,рангу,чину або кваліфікаційного класу; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; службові обмеження для військовослужбовців; конфіскація майна; арешт; обмеження волі; тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; позбавлення волі на певний строк; довічне позбавлення волі.

Таким чином, покарання у виді виправних робіт є більш м`яким, порівняно з позбавленням волі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день розгляду клопотання досяг 60 років, тому в розумінні ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 №1788-ХІІ з наступними змінами та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 №1058-ІV з наступними змінами, вважається особою пенсійного віку.

Так, відповідно до ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України виправні роботи призначаються на строк від 6 місяців до 2 років, а невідбута частина покарання засудженого, на момент розгляду клопотання згідно довідки становить 2 роки 2 місяці 5 днів, тобто призначення такого виду покарання порушить вимоги ч. 1 ст. 82 КК України.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що в разі навіть не настання пенсійного віку, заміна невідбутої частини основного покарання засудженого ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи, є неспіврозмірним покаранням вчиненому засудженим злочину і суспільно небезпечним наслідкам його вчинення.

Під час судового розгляду, засуджений і його захисник висловили категоричну позицію щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді виправних робіт.

Враховуючи вказане, заміна невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_7 на виправні роботи, на думку суду, неможлива у зв`язку з тим, що останній є особою пенсійного віку, а також недосягненням мети покарання, що буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

Крім того, суд звертає увагу на те що, відповідно до Наказу №974/5/467/609/280 від 03.04.2018 «про затвердження порядку взаємодії установ виконання покарань, уповноважених органів з питань пробації та суб`єктів соціального патронажу під час підготовки до звільнення осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавленні волі» визначено, що уповноважений орган пробації повинен надіслати підтвердження, щодо перевірки підприємства на яке хоче працевлаштуватись засуджений, проте в ході розгляду справи таких відомостей не здобуто.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст. 57, 82 КК України, ч.3, ч.5 п.4 ст.41 КВК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1