Справа № 487/2434/18
Провадження № 1-кп/487/179/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєві, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, учня 11 класу Миколаївської міської вечірньої школи, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
інший учасник судового провадження зі сторони обвинувачення потерпіла ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала заяву, просила розглянути справу за її відсутності

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2018 року, у вечірній час, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, неповнолітнього ОСОБА_3 , знаходився за місцем мешкання ОСОБА_8 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Так, знаходячись в указаний період часу в указаній квартирі, ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_10 та сторонніх осіб, діючи по раптово виниклому умислу, підійшов до дивану, що знаходився в одній із кімнат вищевказаної квартири, звідки таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Iphone 4S» білого кольору, який належить ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викраде майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3000 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.
В судовому засіданні прокурорзаяви клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України посилаючись на те, що будучи неповнолітнім ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, викрадений мобільний телефон вилучений та переданий на зберігання потерпілої, отже подібна злочинна поведінка не є типовою для обвинуваченого та ця обставина знижує певною мірою суспільну небезпеку вчиненого злочину, у зв`язку з чим його виправлення можливе без застосування кримінального покарання. Вважав можливим застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді усного застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони відвідувати в нічний час з 22.00 до 06.00 годин кафе, дискотеки та інші розважальні заклади та залишати місце постійного проживання.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності тазастосування до нього примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора звільнення його від кримінальної відповідальності та застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Згідно ч.1 ст.97 КК України, неповнолітній який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбаченіч.2 ст.105 КК України.
Згідно ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Відповідно до п. 1, 2 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Таким чином, приймаючи до уваги те, щоОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, тому враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування доОСОБА_3 заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця мешкання: АДРЕСА_3 та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік щодо заборони перебування із 22.00 год. до 06.00 год. поза межами свого місця мешкання: АДРЕСА_3 та відвідувати кафе (бари), інші розважальні заклади.
Речовий доказ мобільний телефон «Iphone 4S», який переданий на зберігання потерпілої ОСОБА_7 , залишити в розпорядженні останньої.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1