Справа № 359/2197/19
Провадження №1-кс/359/732/2019
УХВАЛА
Іменем України
21 березня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:
13.03.2019 року до суду надійшло зазначене клопотання про скасування арешту майна, згідно якого представник заявника вказує, що 13 липня 2015 року ОСОБА_5 за Договором міни земельних ділянок набув право власності на три земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:018:0170, :01:018:0171 та :01:018:0172.

У вересні 2018 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:018:0170 та :01:018:0171 було накладено арешт.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року ОСОБА_6 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0170 з метою запобігання її зникнення та втрати.

Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 20 лютого 2017 року земельна ділянка, що належить ОСОБА_5 (серед інших ділянок) з кадастровим номером :01:018:0170 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000196 від 18.02.2015 року.

Однак, з такими висновками слідчого судді ОСОБА_5 , як власник земельної ділянки, на яку було накладено арешт, не погоджується та вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000196, яке було внесено до ЄРДР 18.02.2015 року, проводиться за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст.366 КК України.

Підозрюваним по даному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_5 не знайомий і жодних відносин, будь-якого характеру не мав.

Необхідності у наявності такого заходу як арешт земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0170 не має, а його накладення було безпідставним та необґрунтованим, оскільки земельна ділянки є нерухомим майном, яке не можливо знищити чи перемістити і її власник ОСОБА_5 не мав та не має на меті її відчужувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що вказана земельна ділянка є речовим доказом у кримінальному провадженні, скасовувати її арешт недоцільно, оскільки вона може бути відчужена на користь інших осіб.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ст.42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом, а згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності визначено ст.317 ЦК України, згідно якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 20 лютого 2017 року земельна ділянка, що належить ОСОБА_5 (серед інших ділянок) з кадастровим номером :01:018:0170 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000196 від 18.02.2015 року.

Накладення арешту на цей об`єкт нерухомого майна спрямовано виключно для збереження речових доказів. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що арешт земельної ділянки ґрунтується на п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Крім того, адвокат ОСОБА_3 не подав жодного доказу на підтвердження того, що з дня накладення арешту на земельну ділянку змінились фактичні обставини та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави для скасування обтяжень земельної ділянки, накладених на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року, відсутні.
Керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання про скасування арешту з земельної ділянки, кадастровий №:01:018:0170 накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 у кримінальному провадженні №0000196 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1