ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1160/18 Номер провадження 11-кп/814/270/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського Апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 1 червня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи « Надержинщинська виправна колонія № 65 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Жовті Води Дніпропетровської області, судимої, засудженої:

5.07.2016 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджена своєю поведінкою не довела свого виправлення, з огляду на дані про поведінку засудженої за весь період відбування покарання, а саме: попередні негативні характеристики, те що норми виробітку за час відбування покарання в установі не виконувала, тривалий час перебувала на профілактичному обліку як схильна до членоушкодження, порушувала вимоги режиму відбуття покарання, з чого вбачається її нестабільна поведінка; застосування до засудженої лише 1-го заохочення на протязі всього періоду відбування покарання, що вказує на позитивні тенденції в її поведінці, але не свідчить про виправлення.
В апеляційній скарзі засуджена, просить переглянути ухвалу суду, посилаючись на те, що своєю поведінкою вона довела своє виправлення, оскільки свою вину у вчиненому злочині визнавала ще під час розгляду справи у суді, має три догани, які погашені, членоушкодження вчинила через хворобу та відсутність медичної допомоги, в Надержинщинській виправній колонії характеризується позитивно, працює і навіть понаднормово, від виконання роботи не відмовлялася, виконує роботу не тільки свою, але і допомагає іншим, проте враховуючи, що ціна на цю продукцію невелика, тому не відпрацьовує 100% виробітку.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 засуджена 5.07.2016 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі (а.м.о.с. 27).

11.10.2016 Апеляційним судом Дніпропетровської області, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення із 19.11.2015 по 11.10.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п.о.с. 31).
Початок строку покарання ОСОБА_7 з 19.11.2015, кінець строку покарання 27.01.2019 (а.м. 3).

Згідно характеристики засудженої, наданої начальником відділення СПС № 3 ОСОБА_9 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 , затвердженої начальником Державної установи «Надержинщинська виправна колонія № 65» ОСОБА_11 від 27.04.2018, ОСОБА_7 з 29.12.2016 відбувала покарання в Державній установі «Чернігівська виправна колонія № 44». Під час відбування покарання допустила порушення вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня, мала 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мала, характеризувалася негативно.

У Державній установі «Надержинщинська виправна колонія № 65» ОСОБА_7 відбуває покарання з 27.09.2017.

За час відбування покарання засуджена ОСОБА_7 не допускала порушень вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня, стягнень не має, має 1 заохочення. Працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді № 42 швачкою, поставлені на виробництві завдання виконує, порушень техніки безпеки та правил пожежної безпеки на виробництві не допускає, робоче місце утримує в чистоті. Роботу по благоустрою місця позбавлення волі та роботи із самообслуговування виконує, розуміє суспільну необхідність. У відносинах з адміністрацією установи поводить себе тактовно та ввічливо, на заходи виховного впливу реагує та робить для себе правильні висновки, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядку дня. В установі перебуває на профілактичному обліку як схильна до членоушкодження. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Освіта» в суспільному житті колективу засуджених відділення та в роботі духовно-просвітницької самодіяльної секції. Усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, визнає свою вину.

Засудженій ОСОБА_7 комісією установи відмовлено: 26.10.2017 у застосуванні до неї передбаченої законом пільги згідно ст. 101 КВК, у зверненні з поданням про застосуванні пільг, передбачених ст. 82 КК України та ст. 81 КК України, так як засуджена не довела свого виправлення і не заслуговує на вказані вище пільги (а.п.3).

За час відбування покарання ОСОБА_7 має 1 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці від 20.04.2018, 3 стягнення 8.06.2016 попередження за зберігання заборонених предметів )мобільного телефону), 22.08.2016 догана за зберігання заборонених предметів (мобільного телефону), 27.07.2017 попередження за зберігання парфумованої води, які погашені. (а.п. 5).

Згідно особової справи засудженій: 26.01.2017 - відмовлено в поданні матеріалів щодо застосування до неї ст. 82 КК України на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, 26.10.2017 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації за ст. 101 КВК України, у поданні матеріалів на застосування ст. 82 КК України на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та на застосування пільги згідно ст. 81 КК України у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.о.с.77,163,170,178).

27.04.2018 комісією установи прийнято рішення про подання матеріалів на застосування пільги згідно ст. 81 КК України у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.о.с. 210).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції врахував дані про поведінку і ставлення до праці ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, які наведені вище, та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 не довела свого виправлення.

Доводи засудженої на неврахування судом того, що вона має заохочення, а стягнення зняті та погашені та є необґрунтованими та спростовується рішенням суду.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що засуджена норми виробітку виконує менш як на половину, має стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, лише 1 заохочення, у попередніх характеристиках мала негативні характеристики, те, що висновки щодо виправлення ОСОБА_7 можна зробити на підставі сумлінної поведінки засудженої і ставленням до праці за період відбування покарання. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Тому колегія суддів вважає, що засуджена своєю поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання не довела своє виправлення, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 1 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4