Справа № 755/6621/18
№1-кп/755/291/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0003477 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого не офіційно альпіністом, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2010 р.н. та 2016 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Павлівка Білокуракинського району Луганської області, українця, громадянина України, працюючого карщиком на заводі Оболонь, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального правопорушення:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 09 квітня 2018 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою м. Київ, б-р Перова, 40, помітили ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які знаходились поблизу автомобіля марки «Нісан Алмера», реєстраційний знак НОМЕР_1 польської реєстрації, до яких підійшли та почали спілкуватися. У подальшому, у них виникли неприязні відносини, у зв`язку із чим, виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, після якої у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які усвідомлювали безпорадний стан ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме - автомобілем марки «Нісан Алмера», реєстраційний знак НОМЕР_1 польської реєстрації. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом, що належить ОСОБА_11 та перебуває у користуванні ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , з ОСОБА_3 , через відчинені двері проникли до салону автомобіля, де ОСОБА_3 сів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля й скориставшись тим, що в замку запалювання знаходився ключ і був запущений двигун, почав здійснювати на вказаному автомобілі рух та з місця вчинення злочину зникли. У подальшому, автомобіль марки «Нісан Алмера», реєстраційний знак НОМЕР_1 польської реєстрації, було виявлено за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 15, після чого повернутий потерпілому ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_3 , 09 квітня 2018 року, приблизно 04 години 00 хвилин, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Нісан Алмера», реєстраційний знак НОМЕР_1 польської реєстрації, яким незаконно заволодів за адресою: м. Київ, б-р Перова, 40, приїхав за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 15 та з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що сторонні особи за його злочинними діями не спостерігають, діючи умисно, почав оглядати салон даного автомобіля, з якого з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, викрав мобільний телефон марки Мейзу м3с, імей1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Леново МП780, імей1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , після чого, вийшов із салону автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро каявся та показав, що 09 квітня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин він зателефонував обвинуваченому ОСОБА_3 , запропонував зустрітися та в подальшому вони відпочивали. Потім, він з ОСОБА_3 пішов до свого будинку, на АДРЕСА_4 , де вони сіли біля під`їзду, розмовляли та в цей час, під`їхав автомобіль «Нісан Алмера», з якого лунала гучна музика і він попросив чоловіків, які перебували в автомобілі, зробити музику тихіше, адже вже був пізній час, близько 02 години 30 хвилин ночі, проте, на його прохання ніхто не відреагував. Після того, як з автомобілю вийшли два чоловіки, у них почався словесний конфлікт, який переріс в бійку. Після бійки він разом з ОСОБА_3 підбіг до автомобіля марки «Нісан Алмера», на якому приїхали потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , та так як двері автомобіля були відчинені, ключі були у замку запалення, він сів за кермо, а ОСОБА_3 на пасажирське сидіння і вони поїхали. Потім ОСОБА_3 сказав йому, що автомобіль необхідно залишити, тому, вони зупинились, він залишив ключі в автомобілі, відкрив двері та пішов додому, при цьому зазначив, що з автомобілю ніяких речей він не брав, однак, біля магазину «Сільпо» його затримали поліцейські. Зокрема, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідає дійсності та розуміє, що його дії були умисними. Крім того, прохав не позбавляти його волі, так як одружений, працює, утримує свою малолітню дитину 2015 р.н. та двох діток своєї дружини, у скоєному щиро кається, зробив для себе певні висновки, обіцяв у подальшому нічого протиправного не вчиняти.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро каявся та показав, що 09 квітня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин, йому зателефонував ОСОБА_4 , запропонував зустрітися та вони відпочивали. У подальшому, вони удвох пішли до будинку ОСОБА_4 на АДРЕСА_4 , де сиділи біля під`їзду. Приблизно о 02 годині 30 хвилин до цього ж будинку під`їхав автомобіль марки «Нісан Алмера» та в ОСОБА_4 розпочався конфлікт з чоловіками з цього автомобілю, після чого, розпочалася бійка. Після бійки він з ОСОБА_4 підбігли до автомобілю, на якому приїхали незнайомі чоловіки, сіли до нього та поїхали. За кермом був ОСОБА_4 , а він сидів на пасажирському сидінні. Потім він сказав ОСОБА_4 , що автомобіль необхідно покинути. ОСОБА_4 зупинився та вийшов з автомобілю, а він, оглянувши салон автомобілю та знайшовши два мобільних телефони марки Мейзу та Леново, вирішив їх викрасти. Забравши з собою зазначені телефони, він пішов додому. Зокрема, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідає дійсності та розуміє, що його дії були умисними. Крім того, прохав не позбавляти його волі, так як одружений, працює, утримує двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2016 р.н., у скоєному щиро кається, зробив для себе певні висновки, обіцяв у подальшому нічого протиправного не вчиняти.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 09 квітня 2018 року, близько 02 години 00 хвилин, він разом з ОСОБА_10 під`їхали на автомобілі «Нісан Алмера» до будинку 40 на бульварі Перова, щоб забрати дівчину його товариша. Біля будинку сиділи двоє хлопців, з якими він раніше знайомий не був, які щось їм кричали, внаслідок чого розпочався конфлікт та почалася бійка. ОСОБА_10 , який сидів на той час в автомобілі, підбіг до нього, а обвинувачені побігли до їх автомобілю, сіли у нього та поїхали. Потім, вони почали викликати поліцію, а він намагався зупинити обвинувачених, які від`їжджали на автомобілі, однак не зміг, тому він вибіг на дорогу, зупинив автомобіль охорони, співробітники якої викликали по рації поліцію. У подальшому, викрадений автомобіль обвинувачені залишили у сусідньому кварталі, з якого були викрадені документи та мобільні телефони. Зазначив, що після події він до лікарні не звертався, телефони йому повернуто, шкода йому не заподіяна, тому цивільний позов він не заявляв та претензій до обвинувачених не має.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що він працює поліцейським та під час чергування йому та його колегам по рації надійшло одразу два повідомлення - про постріли, але потім ця інформація не підтвердилась, та про те, що був викрадений автомобіль сірого кольору з іноземними номерами, які їм також повідомили. Він з колегами приїхав за адресою виклику: АДРЕСА_4 та їм повідомила якась жінка, що у дворі відбувалася бійка, але на той час вже нікого не було. Після чого, вони почали розшукувати викрадений автомобіль, який знайшли в одному з дворів. На капоті автомобіля вбачалися подряпини, ліве вікно було або відчинене або розбите. Автомобіль був відчинений, ключі були в автомобілі. Коли вони повідомили по рації, що автомобіль знайдений, через деякий час до них під`їхала державна служба охорони з хлопцями, які повідомили їм прикмети обвинувачених, зокрема, що один підозрюваний був темноволосий, інший світловолосий, середнього зросту. Він передав цю інформацію по рації екіпажу і через деякий час біля магазину «Сільпо» по вулиці Стальського був затриманий ОСОБА_4 , який пояснював, що була бійка.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що дружина обвинуваченого ОСОБА_3 запросила бути її понятою при проведенні співробітниками поліції обшуку в них дома. Зокрема, вона та ще одна понята були присутні при вилученні мобільного телефону та дружина обвинуваченого ОСОБА_3 зателефонувала йому і він повідомив, де лежав мобільний телефон, який віддали поліцейським. З протоколом обшуку вона ознайомлювалась, в якому все відповідало дійсності.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працював в поліції охорони. Коли він з колегами їхав на службовому авто по бульвару Перова, 40, їх зупинили хлопці та повідомили, що між ними та ще двома чоловіками сталася бійка та, що у них викрали автомобіль. Вони всі разом на їх службовому автомобілі почали шукати викрадений автомобіль та по рації почули, що поліція знайшла викрадений автомобіль на вулиці Курнатовського в м. Києві. Коли вони приїхали за зазначеною адресою, автомобіль стояв на проїжджій частині двору, в автомобілі нікого не було, бардачок був відчинений, особисті речі в авто були перекинуті. Потім їх екіпаж почав шукати підозрюваних та одного з підозрюваних було затримано на вул. Стальського біля магазину «Сільпо», якого відразу впізнали та потім його колеги затримали й іншого підозрюваного.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала суду, що її знайома, дружина обвинуваченого ОСОБА_3 , зателефонувала їй 10.04.2018 року та запросила її бути понятою при обшуку у їх квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на що вона погодилась. Коли вона прийшла за зазначеною адресою, то в квартирі були співробітники поліції і мобільні телефони вже лежали на дивані. Поліцейські робили опис предметів та знімали обшук на відео. При цьому була присутня ще одна понята. Обвинуваченого ОСОБА_3 під час обшуку не було. Поліцейські вилучили та опечатали два сенсорних телефони, моделі яких не пам`ятає, проте зазначила, що один телефон був чорного, а інший білого кольору.
Крім повного визнання вини та щирого каяття обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , їхвина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, також повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників кримінального провадження письмовими доказами, які ніким не оспорюються, а саме: протоколом про прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.04.2018 року; протоколом огляду місця події від 09.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 09.04.2018 року; протоколом огляду речей від 09.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_10 ; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.04.2018 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2018 року за участю потерпілих; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2018 року за участю ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2018 року за участю ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та довідкою пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та довідкою пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2018 року; протоколом обшуку від 10.04.2018 року; протоколом огляду речей від 19.04.2018 року за участю потерпілих; товарними чеками ФОП ОСОБА_16 № 00137 та № 00138 від 09.04.2018; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2018 р. та матеріалами, що характеризують особи обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Так суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України), які відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості та тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 р.н. та 2016 р.н.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому та те, що має на утриманні двох малолітніх дітей (відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, його ставлення до скоєного - щиро каявся, вину визнав повністю, усвідомив свої протиправні дії, має на утриманні двох малолітніх дітей, цивільний позов не заявлено, оскільки претензій немає, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п.п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 289 КК України), яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н. та утримує двох неповнолітніх дітей дружини, 2013 р.н. та 2003 р.н.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому та те, що має утриманні малолітню дитину 2015 р.н. і утримує двох неповнолітніх дітей дружини, 2013 р.н. та 2003 р.н. (відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, його ставлення до скоєного - щиро каявся, вину визнав повністю, усвідомив свої протиправні дії, має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н. та утримує двох неповнолітніх дітей дружини, 2013 р.н. та 2003 р.н., цивільний позов не заявлено, оскільки претензій немає, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п.п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи (висновок експерта № 8-1/1483 від 04.05.2018 року) у розмірі 786 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи (висновок експерта № 8-1/1483 від 04.05.2018 року) у розмірі 786 грн. 50 коп.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки Ніссан Алмера, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , банківську картку Приват Банк № НОМЕР_6 , візитну картку ТОР Servis, чотири частини документів на польській мові, пластикову дисконтну картку Амік, пластикову дисконтну картку БРСМ, чотири частини документу на іноземній мові, мобільний телефон марки Леново, чорного кольору, імей1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , два чохли з передніх сидінь автомобіля, що передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_10 - залишити у його власності.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки Мейзу, білого кольору, задня частина золотистого кольору, імей1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити у його власності.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чотири змиви речовини бурого кольору з капоту автомобіля марки Ніссан Алмера, сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , змиви з зовнішніх ручок передніх дверей автомобіля, змиви з рулевого колеса даного автомобіля, змив ричага коробки передач вказаного автомобіля, шість слідів папілярних узорів, з них: № 1, 2 - з зовнішньої сторони правих передніх дверей, № 3 - з зовнішньої сторони водійських дверей, № 4, 5, 6 - з пластикової пляшки Соса-Соlа залишити у матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: