ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/249/19 Справа № 208/8228/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року по кримінальному провадженню за № 0001946,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

третьої особи,

щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001946 від 21 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що клопотання суперечить вимогам КПК України, не містить обґрунтованих підстав для арешту майна, вказівок на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема ОСОБА_7 , для якого предмет клопотання є єдиним джерелом доходу та можливістю утримувати родину. Можлива шкода кримінальному провадженню у випадку незастосування арешту не доведена, доказове значення предмету цього клопотання сумнівне і не вирішальне для забезпечення провадження.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль Opel Omega, SLU7M68, який вилучений в ході проведення обшуку 26 січня 2019 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що посилання слідчого судді на невідповідність автомобіля критеріям речового доказу, визначеними ст.98 КПК України, є необгрунтованим. Вказує на те, що автомобіль хоч і не зберіг на собі сліди вчинення злочину, проте використовується органом досудового розслідування як доказ факту викрадення ОСОБА_7 2 дощеприймальних решіток (ливневок) у м.Кам`янському 10 листопада 2018 року, оскільки на оглянутому в ході досудового розслідування відеозаписі, наданому ТОВ Дніпронет, чітко видно автомобіль, за допомогою якого здійснено викрадення, проте не видно особи, яка ним керувала. Посилається на те, що даний автомобіль постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 26 серпня 2018 року вже здійснював викрадення дощеприймальних решіток (ливневки), які належать ТОВ Промсервіс-Ресурс, та обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 перебуває на розгляді В суді.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу слідчого судці залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряд дям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як слідує з матеріалів, в провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001946 від 21 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом викрадення на території Заводського району м.Кам`янського дощеприймальних решіток (ливневок), що належать ТОВ "Промремсервіс-Ресурс".
26 січня 2019 року на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2019 року проведено обшук, під час якого в гаражі виявлено автомобіль Opel Omega, реєстрація НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль вилучено до Кам`янського ВП на майданчик тимчасового тримання автомобілів за адресою: м.Кам`янське, вул. Медична, 15.
В ході досудового розслідування встановлено, що 10 листопада 2018 року за адресою: м. Кам`янське, пр. Тараса Шевченка, 9 (навпроти вказаного будинку) невстановлена особа за допомогою автомобіля Opel Omega, з реєстрацією н.з. НОМЕР_1 , викрала дощеприймальні решітки та вказаним автомобілем користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до постанови слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 січня 2019 року автомобіль Opel Omega, синього кольору, реєстрація НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку, що можлива шкода кримінальному провадженню не доведена, доказове значення предмету клопотання сумнівне і не вирішальне для забезпечення провадження.
Проте апеляційний суд не погоджується з даним висновком слідчого судді, зважаючи на те, що автомобіль марки Opel Omega, синього кольору, реєстрація НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, являється предметом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди його вчинення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора є обгрунтованими та вважає за необхідне для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення накласти арешт на автомобіль марки Opel Omega, синього кольору, реєстрація НОМЕР_1 , шляхом заборони використання та розпорядження вказаним автомобілем.
Застосування арешту шляхом використання та розпорядження буде належним та достатнім засобом для досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення пропорційності в обмеженні права власності ОСОБА_8 і метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим доводи прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна - скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно задовольнити та накласти арешт на автомобіль Opel Omega, синього кольору, реєстрація НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним автомобілем.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4