Справа № 202/105/19
Провадження № 1-кс/202/1670/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 лютого 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, відповідно до якої адвокат просив зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та ГУНП в Дніпропетровській області повернути тимчасово вилучені під час проведення обшуку 27 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000925 від 21 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в розмірі 189 249,00 грн., що належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000925 від 21 липня 2017 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, за результатами розгляду якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 27 вересня 2018 року якою клопотання слідчого було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною ухвалою слідчий суддя також надав дозвіл на вилучення речей і документів, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, підтвердити або спростувати причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення. 27 жовтня 2018 року на виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та під час якого було вилучено майно, належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , опис якого міститься в протоколі обшуку від 27 жовтня 2018 року. Крім того, в ході проведення обшуку за вказаною адресою, було вилучено грошові кошти у розмірі 189 249,00 грн., вказівка на дозвіл вилучення яких в ухвалі слідчого судді від 27 вересня 2018 року відсутня та таким чином, на думку скаржників дане майно є тимчасово вилученим. З клопотанням про арешт вилученого майна ані слідчий, ані прокурор не звертались та до теперішнього часу вилучене майно його власнику повернуто не було. Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04 лютого 2019 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення майна було відмовлено. Наведене зумовило адвоката ОСОБА_4 звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , посилаючись на існування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку, згідно якої, зокрема, було надано дозвіл на вилучення вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, холодної зброї, мобільних телефонів та сім карт, які використовували зловмисники під час скоєння правопорушення, чорнових записів та господарської документації з відомостями про облік викраденого вугілля та подальшу його реалізацію, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки яка містить зазначені документи та записи, банківських карт та грошових коштів отриманих від ведення незаконної діяльності та таким чином вилучене майно не можна віднести до тимчасово вилученого. Крім того, вилучене майно має важливе значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні для з`ясування всіх обставин вчинення злочину. Вважає скаргу адвоката необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судовому засіданні вимоги поданої ним скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі та звернув увагу на те, що вилучені грошові кошти жодним чином не пов`язані з кримінальним провадженням № 0000925.

Вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з документів долучених до скарги, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000925 від 21 липня 2017 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. 27 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровьска на підставі клопотання слідчого, надано дозвіл на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення визначеного даною ухвалою переліку речей і документів.

27 жовтня 2018 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого було вилучене майно (опис вилученого майна є додатком до протоколу обшуку та наявний в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, зазначено в ст. 169 КПК України.

На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право зокрема оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 вказаної статті наголошує, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Таким чином, зі змісту вищевказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі слідчого судді. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.

Ухвалою ж слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року про проведення обшуку - дозвіл на проведення обшуку був наданий з метою виявлення та вилучення: вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, холодної зброї, мобільних телефонів та сім карт, які використовували зловмисники під час скоєння правопорушення, чорнових записів та господарської документації з відомостями про облік викраденого вугілля та подальшу його реалізацію, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки яка містить зазначені документи та записи, банківських карт та грошових коштів отриманих від ведення незаконної діяльності.

Скаржниками в свою чергу, ані в доводах наведених у скарзі, ані їх представником в судовому засіданні, не надано доказів вилучення іншого майна крім того, яке зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшукує безпідставною, оскільки в діях органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не вбачається бездіяльності, щодо якої було подано скаргу, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 169, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1