ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1094/18 Справа № 210/5652/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали кримінального провадження за за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И В:
Даною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення.
Своє рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року, за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вказаним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок не був оскаржений та набрав чинності 28 липня 2017 року.
Оскільки зазначений вирок оскаржений не був, то підстав для повторного перерахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання суд не знайшов, оскільки це по суті є переглядом судового рішення, яке набрало законної сили.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву засудженого, про перерахунок строку попереднього ув`язнення.
Вважає, що районний суд не врахував, та не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
На його думку, що суд першої інстанції повинен був зарахувати йому в строк покарання період попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 28.07.2017р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора яка прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2017 року, був засуджений за ч.2 ст.186 КК України і на підставі ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зазначений вирок оскаржений не був.
21 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в зміненій редакції - «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Вимогами ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно правового висновку, викладеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходу попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст. 75 КК України не допускається.
Враховуючи викладене, а також те, що злочини, за який було засуджено ОСОБА_7 вчинено ним до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, а саме один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції, на думку колегії суддів необгрунтовано послався на те, що питання про зарахування засудженому в строк покарання періоду попереднього увязнення є переглядом судового рішення, оскільки в цьому аспекті суд невірно трактував Закон.
Тому колегія суддів вважає за необхідне, зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк покарання період попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 28.07.2017р., тобто до дня набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В зв`язку з цим, в цій частині ухвалу необхідно змінити, оскільки суд неправильно застосував Закон, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 ,- задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , в частині обрахування строку відбуття покарання, - змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього увязнення в строк відбуття покарання період з 26.06.2017 по 28.07.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді