У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0004655.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6 ,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.55 год. 29.01.2019 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21.00 год. до 06.00 год.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що у повідомленні про підозру ОСОБА_5 , прямих доказів на підтвердження замаху на вчинення ним умисного вбивства потерпілого не надано. Ризики, зазначені у клопотанні, не підтверджені належними та допустимими доказами, а обґрунтовані припущеннями.
Вказує на те, що, на даний час, стан здоров`я ОСОБА_5 , який є інвалідом 3 групи, погіршився, у зв`язку з чим він потребує обстеження та лікування.
Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, роботу, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За наведеного, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 29.11.2018 р. приблизно о 20.15 год. знаходячись в приміщенні кафе «Лунный свет», розташованого по вул. Г. Карпенко в м. Миколаєві в районі зупинки 2-КП, наніс ОСОБА_8 ножове поранення середньої черевної стінки та колотої рани шиї, внаслідок чого ОСОБА_8 намагався втекти з місця події та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, і в подальшому був доставлений до лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва.
01.12.2018 р. начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання він мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Врахувавши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, перебуваючи на свободі, матиме можливість спілкуватись із потерпілим та свідками, шляхом психологічного впливу, умовлянням або іншим чином, змушувати їх змінити свої показання, може продовжити злочинну діяльність, оскільки підозрюється у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і, може довести сій умисел до кінця, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 29.11.2018 р., обшуку від 30.11.2018, затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 30.11.2018 р., а також виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 9336/1252 від 30.11.2018 р., та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 , а тому доводи апелянта про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 не знаходять свого підтвердження.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та ймовірних свідків злочину або продовжити злочин в якому підозрюється, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який не був доведений до кінця, а отже доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Ті обставини, що підозрюваний, має постійне місце мешкання, раніше не судимий, з огляду на характер, вид та обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилання захисника, що підозрюваний є інвалідом 3 групи і його стан здоров`я погіршився, як на підставу застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не приймаються до уваги, оскільки будь-яких даних про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, захисником не надано, а отже, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, лише на підставі наведених захисником даних про стан здоров`я ОСОБА_5 , не має можливості самостійно дійти такого висновку.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3