Справа № 333/5402/18
Провадження № 1-кп/333/179/19
ВИРОК
Іменем України
04 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.07.2007 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
- 10.08.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
- 27.02.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України за ч.1 ст.390 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;
- 19.03.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України, з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;
- 05.11.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням положень ст.71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі ;
- 13.01.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 1, 2 ст.186 КК України, з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 28.07.2017 року звільнений з місця позбавлення волі умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 4 місця 3 дні,
за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбачено ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 року, приблизно о 10-00 год., ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Олександра Говорухи в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, повторно, шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав полімерний пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка згідно із висновком експерта № 7-1834 від 26.09.2018 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме: метадон, масою 0,0698 г., в перерахунку на основу. У подальшому, вказаний пакет ОСОБА_4 поклав у свою сумку, та, незаконно зберігаючи його при собі, переніс до будинку АДРЕСА_2 , де і був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього зазначену кристалічну речовину, яку останній зберігав при собі без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що він визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у повному обсязі, пояснивши, що 17.09.2018 року, приблизно о 10-00 годині, він, проходячи навпроти будинку №20 по вул. Олександра Говорухи у м. Запоріжжі наступив на пачку з-під цигарок, яка лежала на землі, при цьому відчув, що у пачці щось знаходиться. Він подумав, що там можливо знаходяться грошові кошти, але коли підняв, зрозумів, що там грошей не має. У пачці знаходився з чимось згорток з фольги, тому він пачку з-під цигарок поклав до себе у чоловічу сумку. Потім він перейшов дорогу, і до нього підійшли працівники поліції, які запитали, чи має він заборонені предмети.
Після цього, він з чоловічої сумки дістав пачку з-під цигарок, в якій знаходився згорток з фольги. Працівникам поліції він повідомив, що не знає про зміст згортку. Він дійсно не знав, що там знаходиться, але коли його зупинили працівники поліції, тоді лише почав здогадуватися, що це були наркотичні засоби. У подальшому, приїхала слідчо-оперативна група. Слідчий на місці його зупинення оглянула та вилучила згорток, в якому знаходився полімерний пакет із кристалічною речовиною. Під час огляду як поняті були присутні два чоловіки.
Навіщо він підняв пачку з-під цигарок та поклав до себе у сумку, він пояснити не може. В момент, коли клав пачку до сумки, він не здогадувався, що там знаходяться наркотичні засоби. В той день він приїхав до м. Запоріжжя, так як хотів прогулятися та відпочити. У жовтні 2018 року він лікувався у Обласному клінічному наркологічному диспансері ЗОР у зв`язку з порадою слідчого, так як останній зазначив, що це буде суттєво для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності, хоча він на цей час наркотичні засоби не вживає, та у нього відсутній синдром залежності.

Враховуючи зміст показань обвинуваченого, з яких фактично випливає, що ОСОБА_4 лише частково визнав свою вину, а саме: у частині зберігання наркотичних засобів, тому докази по даному кримінальному провадженні досліджувалися у повному обсязі і, на думку суду, вина останнього у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, підтверджується такими доказами.

Допитаний свідком ОСОБА_5 пояснив, що у вересні 2018 року, приблизно об 11-00 год. біля будинку №20 по вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі (біля будинку, де він мешкає) його зупинили працівники поліції, які попрохали бути понятим під час огляду місця події. При ньому, обвинувачений добровільно дістав зі своєї чоловічої сумки пом`яту пачку з-під цигарок, в якій був полімерний пакет з кристалічної речовини білого кольору. При цьому, ОСОБА_4 пояснив, що цей пакет він знайшов.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 17.09.2018 року, приблизно о 11-00 год., біля будинку №20 по вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі, де він неподалік працює, його зупинили працівники поліції, які попрохали бути присутнім під час огляду місця події. У подальшому, при ньому обвинувачений добровільно зі своєї сумки дістав пачку з-під цигарок, в якій був згорток з речовиною білого кольору. ОСОБА_4 на питання працівників поліції зазначив, що знайшов цю пачку з-під цигарок.

Також, у судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:
- рапорт начальника чергової частини Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно якого зі служби «102» поступило повідомлення, що 17.09.2018 року о 10 год. 57 хв. чоловік по вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі шукає закладки наркотичних засобів;
- протокол огляду місця події від 17.09.2018 року, а саме: ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. О. Говорухи, буд. 20, під час якого у ОСОБА_4 у сумці сірого кольору було виявлено пачку з-під цигарок, в якій перебував згорток з фольги. У вказаному згортку було виявлено кристалічний камінь білого кольору. Обвинувачений вказав, що пачку з-під цигарок знайшов недавно на вулиці і він добровільно видає працівникам поліції цей згорток;
- відеозапис огляду місця події 17.09.2018 року, згідно якого обвинувачений добровільно видає працівникам поліції згорток з кристалічною речовиною;
- заяву ОСОБА_4 , в якій він вказує, що добровільно надає згоду на огляд особистих речей, а саме: сірої сумки;
- висновок експерта № 7-1834 від 26.09.2018 року, згідно якого у складі кристалічної речовини білого кольору масою 0,1000 г виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено є метадоном, маса якого склала 0,0698 г в перерахунку на основу.

В ході судового розгляду суд також дослідив документи, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Твердження обвинуваченого, що він не знав про зміст згортку, який знайшов у пачці з-під цигарок, а відповідно і не мав умислу на придбання наркотичної речовини, суд не приймає до уваги, так як у судовому засіданні було досліджено рапорт начальника чергової частини Комунарського ВП, з якого вбачається, що затримання ОСОБА_4 відбулося у зв`язку з повідомленням на лінію «102» про те, що чоловік шукає закладки наркотичних речовин. Під час допиту ОСОБА_4 зазначив, що хоча не знав про зміст згортку, але здогадувався, так як він раніше вживав наркотичні засоби, тому був знайомив із їх виглядом. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 в момент, коли знайшов у пачці з-під цигарок згорток з фольги вже знав, що це є наркотичним засобом і, маючи умисел на його придбання на зберігання помістив його до себе у сумку.

Процесуальних порушень працівниками поліції під час вилучення наркотичної речовини, судом не виявлено.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обвинувачений фактично не визнав свою вину у повному обсязі, тому відсутні підстави вказувати про щире каяття ОСОБА_4 , так як воно характерне тим, що засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Такої поведінки у обвинуваченого не вбачається.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого: раніше неодноразово (6 разів) судимий за вчинення умисних злочинів, а також той факт, що ОСОБА_4 скоїв злочин, перебуваючи на умовно-достроковому звільненні, його вік та здоров`я (з 2014 року перебуває на диспансерному обліку у наркокабінеті КУ «Запорізька ЦРЛ» з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, каннабіноїдів та психостимуляторів. Синдром залежності). Обвинувачений має постійне місця проживання.

Враховуючи особистість ОСОБА_7 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Остаточне покарання суд призначає на підставі вимог ч.1 ст.71 КК України з урахуванням не відбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2015 року (28.07.2017 року ОСОБА_4 звільнився з виправної колонії умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 3 дні).

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 572 грн. за залучення експертів на проведення судової хімічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 7-1834 від 26.09.2018 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановою слідчого від 17.09.2018 року кристалічна речовина білого кольору, що упакована до паперового пакету, була визнана речовим доказом.
Згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Тому, на думку суду, речовий доказ по даному кримінальному провадженню, а саме: кристалічну речовину необхідно знищити.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Враховуючи положення ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2015 року у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речовий доказ: кристалічну речовину білого кольору, упаковану до паперового пакету, що зберігається в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1