Справа № 452/474/19
Провадження № 1-кп/452/156/2019
ВИРОК
іменем України

26 березня 2019 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Сіль Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого машиністом-оператором асфальтоукладальником ТзОВ «Алов-Буд» в м.Миколаїв Львівської області, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 22 січня 2019 року, біля 19 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого словесного конфлікту із дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті особистої неприязні, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній декілька ударів кулаком в область обличчя.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , 23.01.2019, біля 10.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на сходовій клітці 2 поверху житлового будинку АДРЕСА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , зловив останню за волосся, від чого потерпіла впала на підлогу та наніс декілька ударів ногами та кулаками по тулубу і голові, чим спричинив своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді садна у волосяній частині лобної ділянки голови зліва, синця в лівій орбітальній ділянці, який займає верхню і нижню повіки, синця на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, синця на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, синця в середній третині лівого плеча, синця в ділянці крила правої клубової кістки, синця на передній поверхні лівого стегна в нижній третині, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Отже, ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 до початку судового розгляду пред`явила цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7 538 (сім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 5 000 ( п`ять тисяч) грн., посилаючись на те, що розмір матеріальної шкоди становить вартість розбитих обвинуваченим в процесі конфлікту телефонів, які належали їй і доньці та придбані були виключно за її кошти. Спричинена моральна шкода виразилась у фізичному болі, емоційних та душевних стражданнях. Потерпіла була позбавлена можливості спілкування із сусідами, рідними та близькими. Перенесене страждання спричинило появу приступів головного болю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 22.01.2019 року він повернувся з роботи, випив 2 пива, після обіду випив 0,33 горілки, і біля 19 години у приміщенні квартири по місцю проживання у нього виник конфлікт з дружиною, причиною послужив телефонний дзвінок на його телефон, телефонувала жінка із Івано-Франківської області. В ході конфлікту він спричинив дружині тілесні ушкодження. Наступного дня зранку він пішов у магазин, де купив пляшку пива. Дружина забрала його телефон та вибігла на площадку у під`їзді будинку, щоб зателефонувати, оскільки до нього знову телефонувала жінка з м.Долина Івано-Франківської області. Він забрав у дружини свій телефон. Дружина сховалась на 4 поверсі будинку, він чекав її на другому поверсі. Почувши, де пролунав дзвінок, піднявся до дружини, та почала кричати і кликати на допомогу. Внаслідок заподіяної йому 23.01.2019 року біля 10.30 год. черепно-мозкової травми, не пригадує усіх обставин події, зокрема чи наносив удари дружині на другому поверсі на сходовій клітці в будинку. Він перебував у стані сп`яніння, оскільки вживав пиво, кається у вчиненому, а саме в нанесенні тілесних ушкоджень дружині.

Цивільний позов заявлений дружиною ОСОБА_6 в частині матеріальної шкоди він не визнав, вказавши, що телефонів крім свого він не ламав. Також заперечив з приводу відшкодування моральної шкоди.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість стверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні про те, що обвинувачений є її чоловіком, з яким вона перебуває в шлюбі. 22.01.2019 року він повернувся з роботи, з собою приніс маленьку пляшку горілки, вона приготувала йому поїсти. Однак він лише випив цю горілку. Потім почав просити її принести ще пляшку горілки, вона відмовилась, він наніс їй удар в обличчя. Вона пішла, а чоловік залишився вдома з дитиною. Зі слів дитини в подальшому їй стало відомо, що він перебуваючи в кухні товк кулаком по стіні, оскільки мав намір її проламати, чим показати чи є у нього сила. В результаті таких дій, у чоловіка травмувалась рука і вони звертались по медичну допомогу. В ході розмови він повідомив їй, що перебуває в дівчини. Свій телефон він зламав, потім взявши в дитини телефон зламав і його. Згодом взяв її телефон, з якого зателефонував до цієї дівчини в ході розмови з якою просив покликати до телефону свою дочку, щоб поспілкуватись. Вона вирвала з рук чоловіка свій телефон та втекла до спальні, де намагалась заспокоїти дитину. Коли підбігла до вікна, в цей час чоловік вдарив її в обличчя. Зламав її телефон. Дані події мали місце 22.01.2019 року у вечірній час. Наступного дня зранку чоловік прокинувшись випив 3 стаканчики горілки, що залишилась з попереднього дня і продовжив конфлікт. Вона втекла в коридор, коли повернулась в квартиру, його вже не було. Після повернення чоловіка додому, почала просити відвести дитину до школи, на його телефон почались дзвінки, вона намагалась з ним поговорити. Потім взяла у нього телефон і вибігла в коридор щоб зателефонувати до матері. Чоловік попрямував за нею. В коридорі вона зауважила людей, в яких просила про допомогу. Він затримався, а вона вибігла на верхні поверхи будинку. На його телефон продовжились дзвінки, він по звуку телефону почув, де вона знаходиться. Тоді вона з четвертого поверху побігла на третій поверх і біля дверей квартири він схопив її за волосся та почав тягнути на другий поверх, вона впала, він наносив їй удари ногами. Вибігли люди і забрали її до когось із сусідів у квартиру. Зі слів сусідів їй стало відомо, що чоловік знаходячись на сходовій клітці в будинку впав і вдарився головою до сходів. Щодо звернення в поліцію, то спочатку вона телефонувала у відділок поліції, однак ніхто не приїхав, а потім сусідка зверталась і приїхали працівники поліції.

Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він спричинив умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо подружжя та у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Дослідивши цивільний позов ОСОБА_6 та оцінивши позовні вимоги, в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 1166 ЦК України, врахувавши всі обставини справи, цивільний позов в частині майнової шкоди задоволенню не підлягає, оскільки факт пошкодження мобільних телефонів не підтверджується долученими до позовної заяви документами, а відтак у позові в цій частині слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.
З приводу заявленої ОСОБА_6 моральної шкоди слід врахувати наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи наведене, а саме: обставини вчинення злочину, глибину фізичних та душевних страждань, які зазнала ОСОБА_6 унаслідок нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про визначення моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

У решті позову ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_3 майнової шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя