Справа № 544/28/19
№ пров.1-кп/544/40/2019
В И Р О К
іменем України

23 січня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000483 від 13.09.2018, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина 2005 року народження, працює водієм у ВАТ «Ютранс» (юридична адреса м. Добраничівка Яготинського району Київської області, ), учасник бойових дій, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

13 вересня 2018 року о 01 год 20 хв ОСОБА_3 , керуючи технічно справним сідловим тягачем «Сканія», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом МАЗ 9758, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався на 138 км + 600 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, в Пирятинському районі Полтавської області, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не переконався в безпеці виконання маневру, змінив напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який в цей час діставав з багажного відділення автомобіля «Форд Скорпіо», державний номерний знак НОМЕР_3 , трос для проведення буксирування його автомобіля, та подальший наїзд на вказаний автомобіль, що стояв за межами проїзної частини. Також ОСОБА_3 допустив наїзд на автомобіль «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_4 , який стояв за межами проїзної частини, щоб здійснити буксирування автомобіля «Форд Скорпіо», державний номерний знак НОМЕР_5 , до найближчої АЗС, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав ушкодження у вигляді: саден чола справа та правої брови, садна правої вилицевої ділянки та підборіддя справа ділянки та підборіддя справа, садна лівого стегна, осадненого кровопідтіку лівого стегна, садна правого наколінника та правого стегна, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та речовину подовгуватого мозку, розриву плеври та легенів з виливом крові у плевральну порожнину, перелому 5-9 ребер зліва та 1-7 ребер зліва, та 1-10 ребер зліва, кровопідтіку гортаноглотки в нижній частині та кореня легенів зліва, дефекту надриву селезінки в ділянці ніжки, крововиливів в підниркову клітковину та брижейку кишковика, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 074-Д від 06.11.2018 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку експерта № 539 від 22.11.2018 у даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах даної пригоди водій автомобіля сідловим тягачем «Сканія», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом МАЗ 9758, державний номерний знак НОМЕР_2 , мав технічну можливість уникнути ДТП, для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даного пункту Правил.

Таким чином, своїми діями, що виразились в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання щодо скороченого порядку судового розгляду кримінальної справи.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному і прохає вибачення, за усною домовленістю з потерпілим ним відшкодовано шкоду у сумі 124000 грн, про що надано копії розписок.

Потерпілий у судовому засіданні вказав, що претензій ні матеріального ні морального характеру він до обвинуваченого не має. По мірі покарання просив не позбавляти обвинуваченого волі та прав керування транспортними засобами.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік, та те, що ОСОБА_3 раніше як до кримінальної так і адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, про що свідчать вимога; позитивно характеризується за місце проживання та роботи, про що свідчать характеристики видані депутатом Яготинської міської ради 16.11.2018 та ПП «Ютранс»; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, про що свідчать довідки видані Яготинською ЦРЛ від 13.11.2018; працевлаштований, працює на посаді водія ПП «Ютранс» з 01.09.2017, про що свідчить копія трудової книжки; брав участь у бойових діях в Афганістані, про що свідчить посвідчення учасника бойових дій сері НОМЕР_6 від 20.08.1998; нагороджений пам`ятними медалями у 1988, 2009, 2014 роках; має вищу освіту, закінчив педагогічний інститут; одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 2005 року народження, вину визнав повністю, моральну та матеріальну шкоду за усною домовленістю з потерпілим відшкодовано частково, щиро кається в скоєному. Також судом враховується думка потерпілого про часткове відшкодування шкоди завданої ДТП у сумі 124000 грн за усною домовленістю з обвинуваченим та відсутність претензій як матеріального так і морального характеру до останнього.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Врахувавши викладене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення заслуговує покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи, який має більше 30 років водійського стажу та не притягувалася ні до кримінальної, а ні до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, працює водієм у приватному підприємстві, що є його єдиним джерелом доходу, має на утримання неповнолітню дитину, а також не в повній мірі відшкодував шкоду потерпілому. Для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтава від 17.09.2018 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно до його скасування у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт з набранням вироку законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справ "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.09.2018 в рамках кримінального провадження №0000483 від 13.09.2018 на наступне майно: автомобіль Сканія, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 з напівпричепом МАЗ-9758, держаний номерний знак НОМЕР_2 , що належить споживчому товариству «Своє молоко»; автомобіль Форд Скорпіо, державний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 ; автомобіль Мерседес Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить ТОВ «Пріор Девелопмент».
Речові докази по справі, які було вилучено у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 13.09.2018 та перебувають на зберіганні на території стоянки по вул. Гребінківська, 2 м. Пирятин: автомобіль Сканія, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 з напівпричепом МАЗ-9758, держаний номерний знак НОМЕР_2 , що належить споживчому товариству «Своє молоко» повернути останнім як власникам; автомобіль Форд Скорпіо, державний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 повернути останній як власнику; автомобіль Мерседес Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить ТОВ «Пріор Девелопмент» повернути останньому як власнику; відеореєстратор Carcam WDR та флеш-картку пам`яті Kingston 32 GB із відеореєстратора Carcam WDR, вилучені з автомобіля Мерседес Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області повернути ТОВ «Пріор Девелопмент» як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок 6379, отримувач Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача 37958534, МФО банку 899998, банк Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 492 від 15.11.2018 та автотехнічної експертизи № 539 від 22.11.2018 у сумі 3146 (три тисячі сто сорок шість) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1