ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/829/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/24/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського Апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 червня 2018 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гоголівка Веселівського району Запорізької області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення .
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , для власних потреб, без мети збуту, на горищі гаражу у невстановлений досудовим розслідуванням час, висушив дві гілки з листям та суцвіттям, які згідно висновку експерта № 1664-НР від 25.10.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабіс, масою 45.15 г, яку зберігав за вказаною адресою моменту вилучення до 03.10.2017 року в ході обшуку.
Дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано за за ч.1 ст. 309 КК України, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність , істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За результатами апеляційного розгляду просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням , з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст.76 КК України.
Апелянт зазначає, що в основу вироку суд поклав фактично свідчення дружини обвинуваченого ОСОБА_9 , правдивість яких прокурор ставить під сумнів та вказує, що суд мав їх оцінити як намагання допомогти своєму чоловіку уникнути відповідальності .
За твердженням прокурора показання вказаного свідка суд мав оцінити у сукупності з іншими доказами, проте аналізу кожного із доказів суд не надав.
Зазначивши про те, що ОСОБА_10 органом досудового розслідування не перевірялася на причетність до скоєння злочину , суд вийшов за межі висунутого обвинувачення та безпосередньо взяв на себе повноваження органу досудового розслідування .
Визнавши недопустимим надані стороною копії процесуальних документів у справі про адміністративні правопорушення , суд обмежився лише вказівкою на те, що вони отримані з порушенням встановленого з законом порядку, при цьому свій висновок не мотивував.
Вважає висновок суду про виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України в цілому немотивованим та необгрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили залишити без змін вирок суду першої інстанції, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, частин 2, 4 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.
Матеірали провадження доводять, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, технічного запису судового засідання кожен із доказів на які посилалася сторона обвинувачення та сторона захисту перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
У мотивувальній частині вироку відповідно до вимог ст. 374 КПК суд зазначив підстави для виправдання обвинуваченого та докладні мотиви, з яких він відкинув кожен із доказів обвинувачення.
Проаналізувавши показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що ці свідки лише підтвердили факт проведення обшуку у буд. АДРЕСА_2 та виявлення на горищі гаражу двох гілок рослини роду коноплі. Однак ці докази не доводять, що саме обвинувачений зірвав , висушив та зберігав ці рослини.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заперечили, що вони надавали свідчення про те, що ОСОБА_19 вирощує чи зберігає наркотичні речовини та зазначили , у протоколах допиту свідків вони не підписувалися, проте обгрунтовуючи необхідність проведення обшуку у ОСОБА_20 , орган досудового розслідування посилався на інформацію, отриману від цих осіб.

Протоколом обшуку від 03.10.2017 року лише зафіксовано факт виявлення та вилучення в цей день на горищі гаражу зазначених рослин. Як видно із протоколу перед початком проведення обшуку обвинувачений заперечив наявність у нього нарковмісних рослин.

Висновок експертизи № 1664-НР від 25.10.2017 року також не доводить винуватість ОСОБА_20 , оскільки він лише містить відомості про те, що виявлена в ході обшуку речовина рослинного походження є наркотичним засобом- канабіс.

Обвинувачений заперечував свою причетність до скоєння інкримінованого злочину та показав, що не збирав та не зберігав нарковмісні рослини. Виявлені в ході обшуку дві гілки рослини коноплі , висушила та зберігала для господарських потреб його дружина, про що вона сама йому розповіла після обшуку. Свідки, які були присутні під час обушку , в суді вказували на те, що ОСОБА_19 під час обшуку повідомляв, що йому невідомо звідки взялися виявлені розслини.

Свідок ОСОБА_10 в суді, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надала свідчення про те, що виявлені в ході обшуку рослини коноплі зірвала та після прибирання повісила вона. Чоловіку про це нічого не було відомо.

Суд першої інстанції взяв до уваги показання свідка та оцінив їх у сукупності з іншими доказами та відсутність ОСОБА_9 під час проведення обшуку 03 жовтня 2017 року (а.п.190).

Підстав ставити під сумнів правдивість показань свідка лише тому, що вона є дружиною обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено будь- яких переконливих доводів на підтвердження недостовірності свідчень ОСОБА_21 .

Прокурор не мав перешкод у зясуванні достовірності показань свідка відповідно до положень ст. 96 КПК України.

Доводи прокурора про необхідність критично оцінювати свідчення дружини обвинуваченого лише через те, що про ці обставини вона не повідомляла під час досудового розслідування слід визнати неприйнятними, оскільки суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях , які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не має процесуальних підстав досліджувати показання учасників кримінального провадження , надані під час досудового розслідування.

Колегія суддів не погоджується і з твердженням апеляційної скарги про те, що суд мав прийняти до уваги та оцінити постанову про притягнення ОСОБА_20 до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП від 06.04.2017 року з огляду на те, що ці процесуальні документи, які підтверджують факт притягнення ОСОБА_20 до адміністративної відповідальності не можуть бути визнані належними доказами у даному кримінальному провадженні , оскільки не стосуються події злочину , який інкримінується обвинуваченому , та не доводять, що саме ОСОБА_19 зберігав нарковмісні рослини, що були виявлені 03.10.2017 року під час обшуку.

Посилання апелянта на те, що суд у вироку не навів оцінку кожному із доказів є голослівними.

Суд виклав свої висновки у точних і категоричних судженнях, та навів переконливі мотиви чому він взяв до уваги кожен із доказів сторони обвинувачення , які поза розумним сумнівом не доводять винуватість ОСОБА_22 .

Апеляційна скарга прокурора не містить об`єктивних доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції.
Твердження апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення не встановлено.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення .
Вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 червня 2018 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4