Справа № 338/1509/18
Провадження № 11-сс/4808/3/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.2 ст.259 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів по 16 лютого 2019 року включно із утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань №12 УДПС України в Івано-Франківській області. Визначено розмір застави 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70480,00 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259, ч.2 ст.259 КК України та прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2018 року, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням його волі.

Зокрема, вважає, що в оскаржуваній ухвалі формально зазначено про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки його підзахисний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів не визнає, і таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність. Звертає увагу на те, що його підзахисний є приватним підприємцем, має постійне місце роботи та проживання, раніше не судимий, на утриманні неповнолітня дитина, йому призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза. Крім того, ОСОБА_8 стверджував, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, оскільки зацікавлений в швидкому її завершенні.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

14 грудня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.259 КК України та ч.2 ст.259 КК України, а саме у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, а також у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, повторно, при наступних обставинах.

ОСОБА_8 08.12.2018 близько 04 год. прийшов до приміщення Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області , де в нього виникла словесна суперечка із працівниками поліції. Маючи на меті помститись працівникам поліції, викликати неспокій, паніку і розгубленість, усвідомлюючи про завідому неправдивість свого повідомлення, ОСОБА_8 08.12.2018 о 04 год.56 хв., із належного йому мобільного телефону із номером НОМЕР_1 повідомив на лінію «102» ГУНПУ в області, що адміністративне приміщення Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в області, що в смт.Богородчани по вул. Шевченка, 56 Богородчанського району Івано-Франківської області, заміноване, у такий спосіб повідомивши органам влади про підготовку вибуху та загрозу загибелі людей, знищення та пошкодження державної власності загально небезпечним способом. В подальшому, за наслідками проведеного працівниками поліції огляду приміщення Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та прилеглої території жодних вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було. Крім того, встановлено, що 12.12.2018 близько 01 год.15 хв. ОСОБА_8 знову прийшов до приміщення Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, де в нього виникла словесна суперечка із працівниками поліції. Діючи умисно, маючи на меті помститись працівникам поліції, викликати неспокій, паніку і розгубленість, усвідомлюючи про завідому неправдивість свого повідомлення, ОСОБА_8 повторно 12.12.2018 о 01 год. 54 хв. із належного йому мобільного телефону із номером НОМЕР_1 повідомив на лінію «102» ГУНПУ в області, що адміністративне приміщення Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз», що розташоване за адресою с.Похівка, урочище «У гаю», Богородчанського району Івано-Франківської області, заміноване, у такий спосіб повідомивши органам влади про підготовку вибуху та загрозу загибелі людей, знищення та пошкодження державної власності загально небезпечним способом. В подальшому, за наслідками проведеного працівниками поліції огляду території Богородчанського ЛВУМГ, адміністративних та виробничих приміщень, жодних вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.259 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі захисника не ставиться питання про те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, та усвідомлює неминучість покарання за вчинення злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час на розгляді в Богородчанському районному суді знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_8 має постійне місце роботи та проживання, є підприємцем, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, однак вважає, що вищевказані дані не свідчать про незаконність рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_8 дані, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Зокрема, колегія суддів приймає до уваги мотиви вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.259 КК України, а також те, що він, крім цього, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів і у разі обрання запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахувала обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Колегія суддів, враховує характер пред`явленої підозри у вчиненні злочинів, стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження та особливості слідчих дій, які необхідно провести для встановлення обставин, які зможуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до злочинів, дозволять перевірити правильність кваліфікації його дій, та вважає, що доводи органу досудового слідства про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є обґрунтованими і тільки обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя належним чином врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , обставини кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, та дійшов правильного висновку щодо розміру застави в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70480 гривень.

Колегією суддів враховано, що на даний час ОСОБА_8 не перебуває під вартою, оскільки сплатив суму застави і стосовно нього фактично обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Колегією суддів, не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2018 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5