справа № 495/1817/19
номер провадження 1-кс/495/1867/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 рокум.Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0000313, -

встановив:
18 березня 2019 року до суду надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту, а також додані до клопотання матеріали в рамках кримінального провадження № 0000313, яке передане слідчому судді ОСОБА_1 згідно Реєстру судових справ і матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді 27.03.2019р.

В обґрунтування заявленого клопотання, прокурором зазначено, що в ході проведення огляду на підставі ухвали слідчого суді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, перехрестя доріг Е-87 та дороги між селами Старокозаче та Семенівка (67 км траси Е-87 (М 15 Одеса-Рені), кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1026, було встановлено, що на вказаній автозаправній станції здійснюється заправлення побутових балонів скрапленим газом, зокрема факт заправлення балону на 49 л гр. ОСОБА_3 , балону на 5 л гр. ОСОБА_4 із стаціонарного заправнику газу об`ємом 9,9 метрів кубічних № 088, 2016 року випуску, модель LPG-Primus серійний номер 017 (виготовлений ТзОВ «Захід-Транс-Сервіс»). Під час проведення зазначеного огляду також було вилучені стаціонарний заправник газу (модуль) об`ємом 9,9 метрів кубічних № 088, 2016 року випуску, модель LPG-Primus серійний номер 017 (виготовлений ТзОВ «Захід-Транс-Сервіс» з вмістом скрапленого газу об`ємом 3696,18 літрів; Х-звіт (звіт по товарних групах) № 4315 за 16.03.2019, які визнані речовими доказами та під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вищевказане майно у вигляді заборони відчуження та розпорядження з метою забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання та надані слідчому судді матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, так як в ньому не зазначено: підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; доказів, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; хто володіє, користується чи розпоряджається майном, що належить арештувати. Крім того, до клопотання не додано доказів, що ОСОБА_5 , на пояснення якого посилається прокурор, є стороною або учасником кримінального провадження.

Крім того, прокурором в клопотанні не зазначено підстав розгляду клопотання без виклику особи, яка є власником, користувачем майна на яке накласти арешт, відповідно до приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Аналізуючи наведене, враховуючи, що чинним КПК України не передбачено збирання слідчим суддею доказів для розгляду клопотання про арешт майна, а, натомість, визначено скорочений строк для розгляду такого клопотання - не пізніше двох днів з дня надходження його до суду, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0000313 повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду ОСОБА_1