Провадження № 11-сс/824/103/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.422 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6
із участю

прокурора ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність детектива НАБУ, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, та зобов`язано детектива Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_12 провести допит ОСОБА_11 в режимі відеоконференції в порядку міжнародного співробітництва у кримінальному провадженні №0000119 від 27.04.2016 року, як особи, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що матеріали справи не містять доказів винесення вмотивованої постанови щодо розгляду клопотання ОСОБА_11 . Крім цього, остання має статус особи, права та інтереси якої обмежуються від час досудового розслідування, адже детективами НАБУ систематично здійснюються процесуальні дії відносно неї.

Разом з цим, після допиту ОСОБА_11 у кримінальному провадженні може виникнути необхідність виконати слідчі дії для з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, а в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2018 року скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням вимог кримінального процесуального законодавства; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність детектива НАБУ відмовити.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що єдиний випадок для звернення особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, передбачений ст.284 КПК України. Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється лише сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Пунктом 25 ч.1 ст.3 КПК України іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, віднесено до учасників кримінального провадження. Таким чином інші особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, не наділені повноваженнями збирання доказів та подання клопотань на проведення слідчих дій.

Крім того, слідчий суддя зобов`язав детектива допитати ОСОБА_11 , як особу, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Проте, як видно з ч. 1 ст. 95 КПК України, проведення допиту такого учасника кримінального провадження чинним кримінальним процесуальним законодавством України не передбачена. При цьому, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення слідчий суддя, обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_11 спеціального статусу і підстав для звернення із клопотанням, натякає на фактичну наявність підстав для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За таких обставин проведення допиту ОСОБА_11 буде прямим порушенням вимог п.1 ч.3 ст.87 КПК України.

У зв`язку з тим, що Спеціалізована антикорупційна прокуратура Генеральної прокуратури України не була проінформована про проведення судового розгляду, про існування рішення слідчого судді стало відомо лише 10.12.2018 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не підлягає оскарженню згідно з ч.3 ст.307 КПК України. При цьому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про бездіяльність детектива ОСОБА_12 та правильно встановив, що ОСОБА_11 , як особа, права чи інтереси якої обмежено кримінальним провадженням, має право оскаржити бездіяльність детектива у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_8 , який зазначив, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційного скаргою прокурора необхідно відмовити, вивчивши матеріали провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів уважає, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргою прокурора з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000119 від 27.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України.

23.08.2018 адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 подав детективу НАБУ ОСОБА_12 клопотання в порядку ст.220 КПК України про проведення допиту ОСОБА_11 в режимі відеоконференції від 19.08.2018 року.

Детектив ОСОБА_12 у суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_11 не має жодного із перелічених статусів у кримінальному провадженні №0000119 від 27.04.2016 року, а тому на даний час відсутні правові підстави щодо розгляду клопотання про проведення допиту останньої.

06.09.2018 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_10 , подана в інтересах ОСОБА_11 , колишньої Голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк», права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000119.

В обґрунтування скарги адвокат зазначав, що 23.08.2018 детективу НАБУ ОСОБА_12 подано клопотання ОСОБА_11 в порядку ст.220 КПК України про проведення її допиту в режимі відеоконференції від 19.08.2018 року, однак у встановлений законодавством строк детектив не повідомив про результати його розгляду, копії постанови не надав, що свідчить про бездіяльність детектива.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , на бездіяльність детектива НАБУ, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, та зобов`язано детектива Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_12 провести допит ОСОБА_11 в режимі відеоконференції в порядку міжнародного співробітництва у кримінальному провадженні №0000119 від 27.04.2016 року, як особи, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя належним чином мотивував рішення про проведення допиту ОСОБА_11 , як особи, інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування з урахуванням положень ст.ст.220, 303 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно висновку Верховного Суду України, зазначеному у постанові від 12.10.2017 року (справа № 757/49263/15-к), у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 КПК.

Таким чином, слідчий суддя не вийшов за межі наданих повноважень, оскільки предметом його розгляду була саме бездіяльність детектива НАБУ.

Згідно з абз.2 п.3.1, абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_13 щодо офіційного тлумачення положення п.18 ч.1 ст.293 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст.129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду), Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за ст.64 Конституції України не може бути обмежене. Розглядаючи положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Як видно з практики ЄСПЛ «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ «Тіннеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення ЄСПЛ «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в ч.ч.1, 2 ст.309 КПК України. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження ній за скаргою.

Частина 3 ст.309 КПК установлює, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність цих ухвал підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Як вбачається з ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки ч.3 ст.307 КПК України містить пряму заборону на таке оскарження.

При цьому, посилання прокурора на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №243/6674/17-к, є необґрунтованими, адже предметом вказаного рішення є лише вирішення питання про оскарження ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок, дозвіл або заборону оскарження яких не передбачено КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка їх подала.

Керуючись ст.ст. 369, 399 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою начальника шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із дня проголошення.

Головуючий:
Судді: