Справа №295/8246/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,

секретаря…................... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора…… ОСОБА_3 ,

потерпілої……………… ОСОБА_4 ,

представника потерпілої……. ОСОБА_5 ,

обвинуваченого………… ОСОБА_6 ,

захисника……………… ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000807 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:

- 01.10.2018 Богунським районним судом м.Житомира за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, -

встановив:

20.02.2018, приблизно о 17 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 знаходився по вулиці Покровській, 131 у м. Житомирі, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 відчуваючи до ОСОБА_8 раптово виниклу неприязнь, не передбачаючи настання смерті ОСОБА_8 , хоча повинен був і міг передбачати можливість падіння останнього і настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті, умисно лівою рукою завдав удару в обличчя ОСОБА_8 , від якого останній втратив рівновагу та впав спиною на асфальтове покриття, вдарившись при цьому головою об останнє.

Внаслідок падіння ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу під м`які покрови голови в правій потиличній ділянці, лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи під та в речовину головного мозку, геморагічного забою головного мозку, ускладненого розвитком та набряком головного мозку, від яких настала його смерть, та таким чином ОСОБА_6 вчинив вбивство ОСОБА_8 з необережності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 20.02.2018, приблизно о 17 годині 25 хвилин, він заходив у кафе «Світанок», що по вулиці Покровській, 131 у м. Житомирі, а в цей час з кафе виходив раніше незнайомий йому ОСОБА_8 , з яким вони зіштовхнулися плечима та почали сваритися. Сварка тривала приблизно 5 хвилин, під час якої ОСОБА_9 словесно ображав його, а він говорив, щоб останній цього не робив. Внаслідок конфлікту він в кафе не пішов, а пішов в сторону зупинки громадського транспорту «Універсам», а ОСОБА_9 біг за ним та продовжував ображати. Він не втримався, розвернувся та вдарив ОСОБА_9 рукою в обличчя. Внаслідок удару ОСОБА_9 впав спиною на асфальт. Він підняв ОСОБА_9 , щоб той сів, запитав чи він заспокоївся, на що ОСОБА_9 відповів ствердно. До них підбіг таксист, ОСОБА_9 залишився сидіти, а він пішов. Допомоги ОСОБА_9 не надавав, не знав що у останнього виникла така травма. Не бачив, чи вдарився потерпілий головою, однак згоден з тим, що тяжкі тілесні ушкодження виникли від падіння ОСОБА_9 та удару об асфальтове покриття внаслідок його удару та у подальшому потягнули смерть останнього.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, а саме що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує і те, що обвинувачений вчинив необережний злочин середньої тяжкості, який потягнув смерть потерпілого, після цього знову вчинив злочин середньої тяжкості, який є умисним та за який засуджений до покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, під час відбуття покарання за яким захворів, характеризується посередньо, не працює, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі. При цьому виходячи з того, що інкримінований злочин вчинений обвинуваченим до постановлення вироку Богунським районним судом м. Житомира від 01.10.2018, остаточне покарання слід визначити за правилами, передбаченим ч. 4 ст. 70 КК України.

Висновок Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, викладений у досудовій доповіді, відповідно до яких цей орган прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд відкидає, оскільки він зроблений без врахування всіх обставин справи та особи ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, відбуває покарання у виді арешту за попереднім вироком, переховувався від органів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, до набрання вироком законної сили щодо нього слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Керуючись ст.ст. 3689, 371 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.10.2018, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) 1 (один) місяць.

Засудженому до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання покарання, відбуте частково за попереднім вироком, з розрахунку один день арешту за один день позбавлення волі, а також строк попереднього ув`язнення з 20 червня до 04 грудня 2018 року та з 08 січня 2019 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1