Справа № 438/839/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/501/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 22 серпня 2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань із врахуванням покарань, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , раніше судимий вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26 листопада 2014 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 7 місяців на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_6 , в період часу з 22 години 04 вересня 2017 року до 09 години 05 вересня 2017 року, керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, шляхом збиття навісного замка проник у підсобне приміщення, що в будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «Tehnobike», вартістю 2000 грн., який на праві власності належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_6 у період часу з 20 години 04 вересня 2017 року до 07 годину 45 хвилин 05 вересня 2017 року, керуючись корисливим мотивом та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевої покрівлі, проник у гараж, який знаходиться на АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , звідки повторно таємно викрав: електичну болгарку марки «Метабо», вартістю 1500 гривень, електричну дриль марки «Narex», вартістю 1200 гривень, електричний дриль марки «Електроніка», вартістю 500 гривень, електричний трижильний мідний кабель довжиною 15 метрів, вартістю 10 гривень за метр, всього на суму 150 гривень, 3 електричні переноски з електричним кабелем, довжиною 10 метрів кожна, вартістю 100 гривень, за одну переноску, всього на суму 400 гривень, чим заподів потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3650 гривень.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить перерахувати термін перебування під вартою відповідно до ч.5 ст. 72 КК України згідно з Законом № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені, таким надана вірна оцінка, що ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий, вчинив злочин, маючи непогашену і не зняту судимість за вчинення умисного злочину проти власності, на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, висновок суду про те, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим.
Суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів, та відповідно до ч.4 ст.70 КК України обґрунтовано зробив висновок про призначення йому остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Поряд з тим, на переконання колегії суддів апеляційного суду є слушними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Так, відповідно до частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується строк попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення, а саме встановлено, що до строку покарання зараховується строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином, Закон від 18 травня 2017 року № 2046-VIII погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року за вчинення у період з 30.04.2017 року до 01.05.2017 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі (а.с.п.144-145). Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання, а саме з 19 вересня 2017 року.

Таким чином, за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року ОСОБА_6 вчинено кримінальні правопорушення у період дії Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставиться у провину вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, 04 вересня 2017 року, на час дії Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Поряд з тим, оскільки оскаржуваним вироком Бориславського міського суду Львівської області від 22 серпня 2018 року остаточне покарання ОСОБА_6 призначалося на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року, то на переконання колегії суддів апеляційного суду, останньому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII слід зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення по справі з 19 вересня 2017 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім цього, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються, зокрема, початок строку відбування покарання .

Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції в резолютивній частині такого не зазначено початок строку відбування ОСОБА_6 покарання, та такий, на переконання колегії суддів апеляційного суду, з огляду на те, що остаточне покарання призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року, слід рахувати з 19 вересня 2017 року.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що даний вирок суду в частині зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання необхідно змінити, зарахувавши останньому у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 19 вересня 2017 року по 12 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та строк відбуття покарання рахувати з 19 вересня 2017 року, частково задовольнивши тим самим апеляційну скаргу обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 19 вересня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання час перебування під вартою з 19 вересня 2017 року по 12 грудня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4