Рівненський апеляційний суд
________________________________________________
У Х В А Л А

10 травня 2019 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_2 , на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 28.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000377,

в с т а н о в и в:

Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 28.03.2019 року ОСОБА_3 визнано невинуватим та виправдано в частині пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення та засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права на керування транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із іспитовим строком у 3 роки та покладено обов`язки передбачені п.п.1,2 ст.76 КК України.

На вирок суду прокурор подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, апелянт, в прохальній частині апеляційної скарги просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висунувши вимогу про ухвалення нового вироку апеляційним судом, прокурор не зазначає які саме докази має дослідити суд другої інстанції.

Між тим, у відповідності до вимог ст.23 КПК України, суд апеляційної інстанції не може дати іншу оцінку доказам, які дав суд першої інстанції не дослідивши їх безпосередньо.

При цьому, суддя-доповідач привертає увагу апелянта на те, що згідно вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Крім того, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої і ухвалює свій вирок лише з підстав наведених у ст.420 КПК України.

Апелянт, керуючись, вимогами п.2 ч.1 ст.420 КПК України, в частині засудження ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України (ухвалення вироку у разі необхідності застосування більш суворого покарання), просить призначити йому таке ж покарання, що призначив суд першої інстанції.

Інших підстав для ухвалення свого вироку, судом апеляційної інстанції, апелянт не наводить.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 березня 2019 року залишити без руху.

Надати апелянту п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1