Житомирський апеляційний суд
Справа №281/306/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 297 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_7 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радогоща, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку суду, судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується в тому що близько 11 години 30 хвилин 06.04.2018 року перебуваючи на території кладовища в с. Радогоща, Лугинського району, Житомирської області помітив, що поруч з могилою, яку він прибирав, знаходиться занедбана могила невідомого йому чоловіка, та в цей момент він вирішив зняти металеву огорожу із вказаної могили, для того щоб в подальшому здати її на металобрухт. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться біля могили померлого ОСОБА_10 , демонструючи грубе порушення суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті та праху померлих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_8 таємно заволодів металевою огорожею розміром 6 погонних метрів, вартістю 359 грн. за 1 погонний метр, в цілому загальною вартістю 2154 грн., розібравши та витягнувши її із землі за допомогою інструментів, які він мав при собі. Тим самим ОСОБА_8 вчинив наругу над могилою ОСОБА_10 та заволодів предметом, що знаходиться на могилі. Після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок чого внучці померлого ОСОБА_11 , яка доглядала за могилою, було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2154 грн.

Правовою кваліфікацією злочину, інкримінованого ОСОБА_8 , є наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Вказує, що у вироку суд при викладенні мотивувальної частини зазначив обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_8 стороною обвинувачення. При цьому формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним, у вироку відсутнє. Отже, в ході судового розгляду кримінального провадження судом не було встановлено обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

Під час апеляційного розгляду провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу та додатково зазначив, що крім доводів, зазначених в апеляційній скарзі, необхідність скасування вироку суду зумовлена ще й тим, що під час розгляду кримінального провадження були порушені права потерпілої, оскільки вона була відсутня під час проведення підготовчого судового засідання 05.06.2018 та 02.07.2018 року, і тільки 16.08.2018 року нею було подано заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, а також висловлено думку щодо призначення покарання обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до сь.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Суд першої інстанції в даному випадку зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, потерпіла ОСОБА_11 була належним чином повідомлена про дату та час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй повісток на вище зазначені дати. (а.с, 24, 56). Однак в підготовче засідання 05.06.2018 року потерпіла ОСОБА_11 не з`явилася, у зв`язку з чим головуючим суддею було поставлено на обговорення питання з приводу проведення підготовчого засідання 05.06.2018 за відсутності потерпілої та прийнято рішення про можливість проведення підготовчого засідання за відсутності потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 23, 24). 02.07.2018 ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином, у зв`язку з чим головуючим суддею було поставлено на обговорення питання з приводу проведення судового засідання 02.07.2018 року за відсутності потерпілої та прийнято рішення про можливість проведення вказаного судового засідання за відсутності потерпілої, проти чого також і не заперечив прокурор в судовому засіданні. (а.с.40, 56)

17 серпня 2018 року від потерпілої ОСОБА_11 до суду надійшла заява про розгляд провадження щодо ОСОБА_8 за її відсутності та нею висловлено думку з приводу призначення обвинуваченому покарання.(а.с.73)

05.09.2018 року потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні була присутня та допитана, а також висловлювала свою думку щодо призначення покарання обвинуваченому.

Таким чином доводи прокурора, висловлені в судовому засіданні апеляційного суду про порушення під час розгляду даного кримінального провадження прав потерпілої та істотного порушенням кримінального-процесуально закону щодо повідомлення потерпілої та її участі в судовому розгляд кримінального провадження не знайшли свого підтвердження, а тому не можуть бути підставою скасування вироку суду.

Разом з тим, доводи про наявність істотного порушенням судом кримінального-процесуально закону, зазначені прокурором в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду вироку суду.

Так відповідно до п.п.1 п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Як вбачається з вироку суду, в судовому засіданні були допитані обвинувачений ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_11 , свідки, досліджені докази, однак в мотивувальній частині вироку суд вказав лише обставини, встановленні стороною обвинувачення, не зазначивши при цьому обвинувачення, встановлене самим судом в результаті судового розгляду кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає вищевказане неповнотою судового розгляду та істотним порушенням кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 7, 407, 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2018 рокувідносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.297 КК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: