Справа № 547/1035/18
провадження № 1-кс/527/1033/18
УХВАЛА
іменем України

05 листопада 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 14 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2018 до суду згідно ухвали Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 14 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст.186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 14.10.2018 року близько 00:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у господарстві ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на зґвалтування останньої, противоправно, шляхом віджиму пластикового вікна проник у будинок.
Перебуваючи у будинку, ОСОБА_5 , продовжуючи доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на зґвалтування ОСОБА_6 , підійшов до неї, яка знаходилася на ліжку та застосовуючи фізичне насильство, проти її волі та бажання, долаючи опір потерпілої, скоїв насильницькі статеві акти з останньою природним та не природним способом по черзі, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді тріщини ануса.
14.10.2018 відомості за даними фактами внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 за ознаками ч. 1 ст. 152 КК України та №0000321 за ознаками ч. 2 ст. 153 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 14.10.2018 року після скоєння насильницьких статевих актів з ОСОБА_6 , продовжуючиперебувати у житловому будинку останньої, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів планшетом марки iPad 16 Gb.

Після цього, ОСОБА_5 із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки.

14.10.2018 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0000322 за ознаками ч. 3 ст. 186 КК України.

В подальшому кримінальні провадження за №№ 0000319, 0000321 та 0000322 об`єднані в одне провадження.

14.10.2018 у ході затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України в останнього було вилучено олімпійку сірого та синього кольорів, спортивні штани синього кольору, футболку жовтого кольору, труси чорного кольору.

Вилучені у ОСОБА_5 вище вказані речі визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Речові докази: олімпійка сірого та синього кольорів, спортивні штани синього кольору, футболка жовтого кольору, труси чорного кольору, згідно вимог п. 13 наказу від 27.08.2010№ 51/401/649/471/23/125 «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВПГУНП в Полтавській області.

На даний час слідство має відомості, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду 14 жовтня 2018 року майно є доказом вчинення кримінальних правопорушень і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 14 жовтня 2018 під час затримання ОСОБА_5 , а саме: олімпійку сірого та синього кольорів, спортивні штани синього кольору, футболку жовтого кольору, труси чорного кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення його та будьяких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

У судове засідання слідчий СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали ( а.с., 6-12), дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході затримання ОСОБА_5 речей, а саме: олімпійки сірого та синього кольорів, спортивних штанів синього кольору, футболки жовтого кольору, трусів чорного кольору, останні набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 14 жовтня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 186 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 14 жовтня 2018 року під час затримання ОСОБА_5 , а саме: олімпійку сірого та синього кольорів, спортивні штани синього кольору, футболку жовтого кольору, труси чорного кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення його та будьяких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1