Провадження № 11-кп/4820/110/18
Справа № 682/14/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
доповідача судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000912 від 15.11.2017 року, за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням, відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позовні вимоги ОСОБА_11 до ПАТ «НАСК «Оранта» задоволено частково та стягнуто із ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_11 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 855 гривень та відшкодування моральної шкоди у розмірі 38 400 гривень.
Позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у розмірі 195 600 гривень.
Позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 27 100 гривень на відшкодування моральної шкоди.
У позовних вимогах ОСОБА_12 до ПАТ «НАСК «Оранта» - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4 701,03 гривні судових витрат за проведення судових експертиз.
Скасовано арешт автомобіля «ЗАЗ пікап-В», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду від 19 листопада 2017 року.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 , у вигляді домашнього арешту, залишено до вступу вироку в законну силу.
Не погоджуючись з вироком, заступник військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 (три) роки.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що цей вирок є несправедливим у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. ОСОБА_8 вчинив злочин, який належить до категорії тяжких злочинів. При цьому, хоч він визнав вину в інкримінованому йому діянні, проте не вжив всіх заходів для відшкодування завданої потерпілим шкоди в повному обсязі. Указані обставини характеризують особу ОСОБА_8 як таку, що не бажає виправлятись. Крім того, суд звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, не в повній мірі врахував всі обставини справи, ступінь тяжкості та дійшов помилкового висновку про можливість виправлення останнього без реального відбування покарання, не приділивши достатньої уваги рівню суспільної небезпеки вчиненого злочину. Таким чином, судом допущено порушення вимог ч. 2 ст. 409 КПК України, тобто невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, вважає, апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 слід закрити.
Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Крім того, згідно з п. 9 Перехідних положень Конституції України прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію досудового розслідування до початку функціонування органів, яким законом будуть передані відповідні функції, а також функцію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, - до набрання чинності законом про створення подвійної системи регулярних пенітенціарних інспекцій.
У ст. 393 КПК України закріплено право прокурора на апеляційне оскарження судових рішень. При цьому згідно з ч. 4 ст. 36 КПК право на подання апеляційної скарги чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Тобто, виходячи з аналізу вказаних норм, правом на подання апеляційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, а також визначені процесуальним законом прокурори вищого рівня.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, з апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції до апеляційного суду звернувся заступник військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 , який не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції участь брав прокурор ОСОБА_13 , який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції і, відповідно мав право оскаржити вирок суду в апеляційному порядку.
Проте, із апеляційною скаргою до апеляційного суду звернувся заступник військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 , який за посадою не є прокурором вищого рівня, як це визначено у ч. 4 ст. 36 КПК України.
За таких обставин, враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену в Постанові від 20 червня 2018 року по справі № 303/3779/16-к (провадження № 51-674 кмо 17), за змістом ст. 393, ч. 4 ст. 36 КПК України правом на подання апеляційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, а також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Колегія суддів вважає, що прокурор ОСОБА_10 не відноситься до кола осіб, які мають право подавати апеляційну скаргу на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2018 року відносно ОСОБА_8 .
Оскільки за вказаною апеляційною скаргою було помилково відкрите апеляційне провадження, тому воно підлягає закриттю.
Інші учасники апеляційного провадження вирок суду щодо ОСОБА_8 не оскаржували, тому відсутні підстави для перегляду судового рішення стосовно нього.
Керуючись п.2 ч.3 ст.399, ст.ст.418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_10 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України закрити, апеляційну скаргу повернути апелянту.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4