Номер провадження 1-кп/495/551/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002883 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Борогани, Комратського району, Республіка Молдова, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010, 2012 років народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 02 серпня 2018 року приблизно о 07 годині, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля заправки «Петромоль», розташованої по вул. Шкільна, м. Білгород-Дністровський Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів кулаком правої руки у область голови, а саме правого вуха, тим самим завдавши останньому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 323 від 12.11.2018 року встановлено, що у потерпілого ОСОБА_5 є тілесні ушкодження, які відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 02.08.2018 року, приблизно о 07.00 годині, між ним та потерпілим ОСОБА_5 біля заправки «Петромоль», яка розташована по вул. Шкільна в м. Білгород-Дністровський Одеської області, виникла сварка, у ході якої він наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів кулаком правої руки у область голови, а саме правого вуха. У скоєному розкаявся та просив суворо не карати його.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його каяття в скоєному, враховуючи його вік, стан здоров`я та сімейний стан, а саме що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, те, що потерпілим не заявлено претензій матеріального характеру до обвинуваченого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1