Справа №577/2715/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/213/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/2715/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Соколівщина, Зіньковського району, Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, остання судимість:

06.07.2018 року Зінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст15, ч. 3 ст. 185 КК України ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Зінківського районного суду Полтавської області від 06 липня 2018 року, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання в виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць.

Визначено строк відбування покарання рахувати з 21 червня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 429 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вважає призначене йому покарання занадто суворим. Ззначає, що судом не були взяті до уваги пом`якшуючі покарання обставини, визнання вини, співпраця зі слідством, а також наявність на утриманні матері, яка є інвалідом 2 групи і потребує його піклування.

Згідно з вироком, 16 травня 2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна, через хвіртку, зайшов до подвір`я, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти велосипед «СDА Catalyst Cannondale» чорного кольору, вартістю 7217 грн., належний ОСОБА_8 . Проте, ОСОБА_6 умисел на викрадення не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були викриті та припинені ОСОБА_8 .

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України, з урахуванням зазначеного вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується.

Отже, колегія суддів перевіряє вирок суду, що оскаржується, лише в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті ( частини статті ), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався наведених норм права.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставити, що пом`якшують покарання, до яких суд відніс щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання, а саме: рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, продовжує скоювати кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначив покарання в межах санкції 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, тобто в мінімальному розмірі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення до постановлення останнього вироку, за яким він засуджений, суд першої інстанції обґрунтовано призначив йому остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

З огляду на викладене будь-яких підстав для зменшення мінімального покарання та застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, колегія судів не вбачає.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4