Справа № 357/5854/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження № 0001859 від 16.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, громадянина України, освіта середня, працюючого: СУНАП «Інтерагро Сквира» на посаді водія, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2018 року близько 22 год. 10 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Deawoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись з швидкістю близько 80 км/год., напроти будинку № 159 по бул. Олександрівському в напрямку від вул. Сквирське шосе по центру м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 12.1 Правил дорожнього руху України: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», 12.3 Правил дорожнього руху України: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», проявив бездіяльність та неуважність, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «Deawoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, перелом луски потиличної кістки, ситовидної пластини решітчастої кістки, піраміди вискової кістки зліва, післятравматичну гостру двобічну сенсоневральну приглухуватість, відкритий перелом кісток носа та носової перетинки, субдуральну гематому, забій головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 11.4, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому обставини, викладені у обвинуваченні не оспорює та дав показання, які повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам. Водночас зазначив, що 15.04.2018 року він керував автомобілем «Deawoo Nexia» зі швидкістю близько 80 км/год. на дальньому світлі. В той час коли він проїжджав пішохідний перехід на проїзну частину вийшов потерпілий, він побачивши його зменшив швидкість, почав гальмувати, включив ручник, однак не зміг впоратися з керуванням, внаслідок чого допустив на нього наїзд. Коли він вийшов з автомобіля потерпілий був у свідомості, викликав швидку. Потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння. На слідуючий день провідував його в лікарні. В перший день матеріальної допомоги не надавав. Щиро розкаюється у скоєному, просить суворо не карати не позбавляти його волі, та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це є основним джерелом його доходу.

Зазначав, що на даний час матеріальна та моральна шкода в сумі 28 400 грн. відшкодована потерпілому, про що маються докази в матеріалах справи.

Вказані показання обвинуваченого свідчать про повне визнання ним своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами дослідженими під час розгляду справи.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 15.04.2018 року він ввечері, близько 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння йшов з магазину «АТБ», було темна пора доби, дорога освічувалась, була суха. Коли він підійшов до проїзної частини дороги побачив автомобіль, вийшовши на дорогу відчув удав, після чого втратив свідомість. Машину він побачив перед тим як вийти на дорогу, можна сказати тікав від машини. На наступний день він прийшов до свідомості у лікарні. На лікуванні він перебував дві неділі. Матеріальний збиток відшкодований в сумі 28 400 грн. Просив застосувати до обвинуваченого міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, не позбавляти прав керування транспортним засобом та стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду в повному розмірі.

Крім того, винність обвинуваченого у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, а саме :

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження № 0001859 від 16.04.2018 року, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 286 КК України, підозрюваний ОСОБА_7 (а.с.150);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.04.2018 року відповідно до якого зафіксована обстановка на місці події. Оглядом встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться по бул. Олександрійському, 159, вид покриття асфальтобетонне, стан покриття суха, дорожнє покриття для одного напрямків, шириною 9,0 м, до проїжджої частини примикають: праворуч - тротуар, ліворуч бульвар-алея, ділянка дороги (вулиці) в момент огляду освітлена міським освітленням, наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів відсутні, наявність слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами відсутні, інші сліди і негативні обставини відсутні. По закінченню огляду транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового тримання ( а.с. 151-152);

- схемою місця ДТП, яка сталася 15.04.2018 року о 22 год. 40 хв. в м. Біла Церква по бул. Олександрійському, 159;

- фото таблицями до протоколу ОМП ДТП від 15.04.2018 року (а.с.154-155);

- протоколом огляду транспортного засобу марки «Deawoo Nexia», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Автокредит плюс» від 15.04.2019 року. При огляді виявлено зовнішні пошкодження: пошкоджене лобове скло зі сторони водія, ліве дзеркало бокового огляду, стан рульового управління відповідає стан гальмівної системи та ручного гальма відповідає вимогам Правил дорожнього руху, характер несправностей інших агрегатів і механізмів не встановлено (а.с. 156);

- фото таблицею до протоколу огляду транспортного засобу марки «Deawoo Nexia», номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 157-158);

- висновком експерта № 258/д, яким встановлено, що при судово-медичній експертизі по медичних документах на ім`я ОСОБА_5 , 1969 року народження, знайдені наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма; перелом луски потиличної кістки, ситовидної пластинки решітчастої кістки, піраміди вискової кістки зліва; післятравматична гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість; відкритий перелом кісток носа та носової перетинки; субдуральна гематома; забій головного мозку; садна на голові, садна лівого колінного суглоба. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами. Всі перераховані у п. № 1 підсумків тілесні ушкодження, відносяться до категорій тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, окрім саден на лівому колінному суглобі, які відносяться до категорій легких тілесних ушкоджень (а.с.159-160).

Суд визнає, що обвинувачений та потерпілий дали суду правдиві показання щодо обставин ДТП, які узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, що характеризується необережною формою вини.

Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Таким чином, оцінюючи в сукупності докази та усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя, та не схильний до систематичного вчинення злочинів, з низьким ризиком його повторного вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений вживав заходів до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання, суд також враховує думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, крім того те, що він раніше не судимий та вчинив злочин з необережності, а також обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 працює СУНАП «Інтерагро Сквира» на посаді водія, тому це являється його основним джерелом доходу.

Разом з цим, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

06.09.2018 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_7 на свою користь заподіяну матеріальну шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 29 520,95 грн., що складає вартість лікарських препаратів та матеріалів медичного призначення, вартості проведення медичних обстежень та додаткових витрат, компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. та зарахувати перераховані на його картковий рахунок відповідачем кошти, в сумі 24 827,59 грн., як часткове відшкодування йому завданої діями відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він являється потерпілим по кримінальному провадженні № 0001859 від 15.04.2018 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.04.2018 року він отримав тяжкі тілесні ушкодження, по критерію як небезпечні для життя. Внаслідок незаконних дій обвинуваченого йому була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 29 520,95 грн. та моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 200 000 грн.

Крім того, потерпілим ОСОБА_5 08.02.2019 року подано до суду клопотання, в якому останній надав додаткові докази для підтвердження його витрат на лікування на загальну суму 8 751 грн. 37 коп., які він просив зобов`язати ОСОБА_7 відшкодувати.

25.09.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з відзивом на позов, в якому просив у задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 відмовити в зв`язку з недоведеністю, оскільки з самого цивільного позову та додатків до нього вбачається, що позивачем не доведено належними та допустими доказами розмір витрат, нібито понесених ним на лікування.

Вирішуючи питання в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що він підлягає до заводоволення в повному обсязі виходячи з наступного.

Так, з виписки з історії хвороби № 8948 амбулаторного, стаціонарного хворого ОСОБА_5 (а.с.52), копії листка огляду спеціалістів для МСЕК (а.с.53), копії виписки із медичної картки (стаціонарного) хворого № 4522 (а.с. 54), копії консультативного висновку спеціаліста № 823 (а.с. 59) вбачається, що ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій обвинуваченого заподіяні тілесні ушкодження: відкритої черепно-мозгової травми, перелому луску потиличної кістки, ситовидної пластинки решітистої кістки, пирамиди вискової кістки зліва, після травматичної гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості, відкритого перелому кісток носа та носової перетинки, субдуральної гематоми, забою головного мозку.

У зв`язку із такими ушкодженнями потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в період з 15.04.2018 року по 04.05.2018 року, та в період з 13.08.2018 року по 22.08.2018 року.

Зазначене обґрунтовує необхідність придбання лікарських засобів, у зв`язку із потребою відновлення стану здоров`я.

Отже, викладені вище обставини у їх сукупності спростовують посилання обвинуваченого на те, що надані потерпілим чеки, які додані до цивільного позову є неналежними та допустимими доказами, оскільки вони співпадають з періодами лікування та захворюваннями потерпілого, а сума витрат підтверджена наданими суду доказами, які не викликають сумнівів у їх достовірності.

Таким чином, враховуючи надані потерпілим чеки та добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим (а.с.136, а.с.219), суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 9 872,28 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 200 000 грн., відповідно до ст.ст. 23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, суд вважає він підлягає задоволенню частково.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 , характер немайнових втрат, стан його здоров`я, тривалий період лікування, болісні лікувальні та діагностичні процедури та постійний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги та страху, суд вважає, що розмір суми відшкодування моральної шкоди, який необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню в сумі 10 000 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди заявлений потерпілим ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 9 872 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 28 коп.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди заявлений потерпілим ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1