Справа № 314/5631/18
Провадження № 1-в/314/111/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Молочанськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середня не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)02.12.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
По даній справі засуджений: 23.03.2016 року вироком Токмцького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.08.2016 року вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року, в частині призначеного покарання, змінено, помякшено його. Призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2015 року, виконувати самостійно.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.04.2017 року ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12.08.2016 року скасовано, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2017 року вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року змінено, виключено з резолютивної частини вироку посилання суду на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2015 року та вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року виконувати самостійно. В решті вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року залишити без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 23.03.2016 року по 12.08.2016 року включно та з 13.04.2017 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 23.03.2016 року, кінець строку: 11.06.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)». Працевлаштований на виробництві установи різноробочим в цеху № 3, до праці ставиться сумлінно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 6 заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться відповідально, бере участь у реалізації диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 23.03.2016 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2017 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 4 місяців 18 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

23.01.2019