Справа №705/2695/18
1-кп/705/360/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000826 від 27.05.2015 року, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Донецька область Селидове м.Гірник, громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера (інвалідність ІІІ групи), з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.05.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків,передбачених ст.76 КК України,

судимість у встановленому порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 26 травня 2015 року, близько 12 год. 30 хв., перебуваючи біля нижніх воріт Уманського колгоспного ринку, що по вул. Радянській, м. Умані Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом відчинення пасажирських дверей автомобіля ІЖ 2717, д.н.з. НОМЕР_1 , проник до салону автомобіля, звідки таємно, повторно викрав автомагнітолу «Fantom FP 450», вартість якої відповідно до висновку експерта № 61/99 від 17.06.2015 року становить 1080 гривень, що належить ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій матеріального збитку на вищевказану суму.

Він же, 26 травня 2015 року, близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом відчинення водійських дверей автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , проник до салону автомобіля, звідки таємно, повторно викрав автомобільний МP-3 плеєр «MP3/FM/AM PLAYER», вартістю 300 гривень, що належить ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 300 гривень.

Він же, 28 травня 2015 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул.. Комуністична Садова, м. Умань Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом злому замка водійських дверей автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , припаркованого по вул. Комуністичній, неподалік від перехрестя, проник до салону автомобіля, звідки таємно, повторно, викрав автомагнітолу «Pioner DEH 4300 UB», вартістю 500 гривень, дві акустичні колонки вартістю 300 гривень кожна, та задню полку салону автомобіля, вартістю 150 гривень, що належать ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1250 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю та погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що 26 травня 2015 року в ранковий час він був на колгоспному ринку в м.Умань, і на стоянці біля нижніх воріт до ринку, шляхом відкривання викруткою дверки, проник до автомобіля ОСОБА_9 , з якого викрав автомагнітолу. Вказану автомагнітолу він заніс на автовокзал м.Умань і продав комусь з водіїв маршрутного автобусу. Цього ж дня в післяобідню пору він у дворі будинку №70 по вулиці Леніна в м.Умань таким же шляхом проник у автомобіль ВАЗ-2109, який стояв у дворі будинку, звідки викрав MP-3 плеєр, який також продав на автовокзалі. 28 травня 2015 року він з автомобіля ВАЗ-2106, який стояв на вулиці Комуністичній неподалік від вулиці Садова в м.Умань, викрав автомагнітолу, та дві колонки з задньою полкою, до якої і крипілись колонки. Автомобіль він також відчинив за допомогою викрутки. Куди він подів викрадені автомагнітолу та колонки, не пам`ятає, а задня полка з автомобіля залишилась у нього, і він її в подальшому видав працівникам міліції. На запитання судді пояснив, що він не пам`ятає, як він віднайшов автомагнітолу та МР-3 плеєр, які були ним викрадені, і які він в подальшому видав працівникам міліції, так як пройшов тривалий термін часу. Просив його суворо не карати, так як він свої дії вже усвідомив, і не має намір вчиняти в подальшому кримінальні правопорушення.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про речові докази і процесуальні витрати, та досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення визначено як високий та ризик небезпеки для суспільства визначено як середній. У своїх висновках орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень апробаційної програми «Зміна прокримінального мислення».

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, часткове відшкодування заподіяних ним збитків, наявність інвалідності.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Проте, враховуючи, що епізоди злочинної діяльності були вчинені у 2015 році, що суду не надано доказів, які б свідчили, що у період з 2016 року по день постановлення вироку ОСОБА_5 вчинив інші кримінальні правопорушення, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення. Суд вважає за можливе застосувати вимоги статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце у травні 2015 року, тобто до ухвалення 23 травня 2018 року вироку Солом`янського районного суду м.Києва, яким ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. При цьому, обвинувачений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 фактично не відбував покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23 травня 2018 року, так як звільнений від його відбування з випробуванням, тому при визначенні остаточного покарання до призначеного покарання у виді позбавлення волі за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23 травня 2018 року.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, і вироком Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_5 також був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд не вбачає перешкод для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, визначеного остаточно на підставі ч.4 ст.70 КК України, з випробуванням.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Процесуальні витрати в сумі 184 гривні 14 копійок за залучення експерта для проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази, які були передані потерпілим на зберігання, слід повернути потерпілим.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного за даним вироком, часткового приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначене вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23 травня 2018 року, приєднавши з нього 2 місяці позбавлення волі, та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо ОСОБА_5 протягом іспитового строку терміном 2 роки 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Процесуальні витрати в сумі 184 гривні 14 копійок за залучення експерта для проведення експертизи - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:
-автомагнітолу «Fantom FP 450», яку передано потерпілій ОСОБА_6 на зберігання під розписку повернути потерпілій ОСОБА_6 ;
-задню полку салону автомобіля «ВАЗ 2106», яку передано потерпілому ОСОБА_8 на зберігання під розписку повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
-автомобільний МP-3 плеєр «MP3/FM/AM PLAYER», який передано потерпілому ОСОБА_7 на зберігання під розписку повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1