Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року (ЄРДР №0000075),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідмовлено, обрано щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, без застосування електронного засобу контролю з покладенням наступних обов`язків: 1) заборони залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 до 08:00 години щодня без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 3) не виїжджати за межі Волинської області. Підозрювану ОСОБА_8 звільнено з-під варти в залі суду.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, однак, не надано доказів про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставно не задоволено. Слідчим суддею не прийнято до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 176 КПК України, зокрема, можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або спотворити речі чи документи та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність постійного місця проживання ОСОБА_8 , характер вчинення нею злочину, - з метою ухилення відбування покарання іншою особою.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора і слідчого, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, підозрювану, яка заперечила апеляцію прокурора, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та з врахуваннямособи ОСОБА_8 , яка в порядку ст. 89 КК України не судима, є пенсіонером, стану її здоров`я, зобов`язання останньої в судовому засіданні прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду, а тому прийшов до висновку про застосування до неї, з метою забезпечення належної поведінки під час досудового розслідування кримінального провадження, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що покладені на ОСОБА_8 обов`язки не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних зобов`язань.
Доводи апеляції прокурора щодо можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваної. Більше того, в самому клопотанні відсутні дані про те, які ж саме документи або речі може знищити ОСОБА_8 .
Висновки слідчого судді у своїй ухвалі, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для обрання підозрюваній виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильними. А відтак, посилання в апеляції прокурора, що інкримінований ОСОБА_8 злочин є тяжким, і тому до неї слід застосувати зазначений в апеляційній скарзі захід забезпечення кримінального провадження, задоволенню не підлягають.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і прийняття нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів прокурора, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді