Єдиний унікальний номер 235/2223/18 Номер провадження 11-кп/804/1/19

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року місто Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шигірта Ф.С.,

суддів: Акуленка В.В., Стародуба О.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Дороніна Д.Р.,

прокурора Струкова А.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Донецького апеляційного суду кримінальне провадження №0000099 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.263 та ч.3 ст.15, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, проходить військову службу за контрактом на посаді водія 1-го автомобільного відділення підвозу боєприпасів 2-го автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини А1736, у військовому званні - старший солдат, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначене шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки з покладенням обовязків передбачених ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати в сумі 593 (п`ятсот девяносто три) гривні 22 копійки (експертиза від 28 листопада 2017 року № 35/5.2/453) та в сумі 989 (девятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок (експертиза № 20/3.1/608 від 11 жовтня 2017 року).

Згідно вироку, ОСОБА_1 у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, ст.ст. 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив незаконне поводження з бойовими припасами за таких обставин.

У серпні 2017 року, точної дати і часу у ході слідства не встановлено, на вогневих позиціях військової частини поблизу с.Піски Ясинуватського району Донецької області, ОСОБА_1 знайшов боєприпаси, а саме: три цинкових ящика та 29 пачок, в яких зберігалося чотири тисячі сто десять патронів, дві наступальні гранати РГД-5, шість оборонних осколкових ручних гранат типу Ф-1 і звернув їх у своє володіння, чим вчинив незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Після чого, у серпні 2017 року, точної дати і часу у ході слідства не встановлено, ОСОБА_1 усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, перевіз з вогневих позицій військової частини А1736, що розташовувались поблизу с.Піски Ясинуватського району Донецької області, до позицій військової частини А1736 біля с. Троянда Покровського району Донецької області, зробивши при цьому потайну схованку та залишив в ній знайдені бойові припаси, чим вчинив незаконне носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 05 жовтня 2017 року ОСОБА_1, перебуваючи на позиціях військової частини А1736, розташованих в с.Троянда Покровського району Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел направлений на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, отримавши наказ на перевезення речового майна з речового складу військової частини А1736 до м. Кіровоград згідно накладної № 328 від 05 жовтня 2017 року, дістав зі вказаний вище схованки раніше знайдені ним боєприпаси, після чого поклав їх у дві сумки, які помістив у кузов автомобіля «КАМАЗ 4310» військовий номер 2125А2, та керуючи зазначеним вище автомобілем о 08.30 год. 05 жовтня 2017 року виїхав з с.Троянда Покровського району Донецької області у м. Кіровоград, однак, ОСОБА_1 не встиг вчинити всіх дій для збуту зазначених вище боєприпасів через те, що в цей же день о 13.00 год. працівниками Петропавлівського ВГІ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на стаціонарному посту поліції, розташованому на 327 км. автошляху Знаменівка-Луганськ-Ізварино в районі с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області автомобіль «КАМАЗ 4310» військовий номер 2125А2 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, після чого у кузові автомобіля виявлено та вилучено боєприпаси, а саме: 6 (шість) корпусів гранат Ф-1, які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини - шістьма спорядженими корпусами ручної осколкової гранати Ф-1, яка відноситься до вибухової речовини; 2 (два) корпуси гранати РГД-5, які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини - двома спорядженими корпусами ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, яка відносяться до категорії вибухових речовин, 8 (вісім) запалів УЗРГМ-2, які є вісьмома запалами типу УЗРГМ-2, що відносяться до категорії боєприпасів, при цьому споряджені корпуси ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5,та споряджені корпуси ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, які безперешкодно з`єднуються різьбовим з`єднанням із запалом типу УЗРГМ-2 між собою, утворюють осколкові наступальні гранати РГД-5, та осколкові, оборонні гранати Ф-1, які відносяться до категорії боєприпасів; три запаяних цинкових короба з написом набої калібру 5,45 - 1080 штук», та 29 упаковок з набоями калібру 5,45 мм, а тобто патрони калібру 545 мм загальною кількістю чотири тисячі сто десять шт. які є боєприпасами, а саме 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, чим вчинив незакінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Кримінальна відповідальність за дані кримінальні правопорушення передбачена ст.263 ч.1 та ст.15 ч.3, ст.263 ч.1 КК України.

З таким вироком не погодився прокурор та оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_1, вважає, що вирок є незаконним через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину. Зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що обвинуваченим вчинено тяжкий корисливий злочин з метою особистого збагачення. Крім того, судом не враховано кількість та небезпечність предметів злочину, які намагався збути ОСОБА_1 та тяжкість наслідків, які б могли настати у випадку реалізації злочинного наміру обвинуваченого. На думку прокурора, призначене обвинуваченому покарання з застосуванням ст.75 КК України є явно несправедливим через мякість. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наполягав на залишенні вироку суду першої інстанції без змін.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчинення злочину, винуватість ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.263 та ч.3 ст.15, ч.1 ст.263 КК України будь-ким із сторін кримінального провадження не оскаржено.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приписами п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Проте, звільняючи ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, суд необґрунтовано дійшов висновків, що обвинувачений може виправитись без відбування покарання. При цьому, суд залишив поза увагою, що злочини ОСОБА_1 вчинив під час проведення антитерористичної операції в зоні проведення бойових дій. Не врахував суд і значну кількість бойових припасів, а також мету їх вивезення з зони АТО - продаж невідомій особі. Такі дії вказують на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_1.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає неможливим застосуванням до ОСОБА_1 ст.75 КК України, оскільки його виправлення без відбування покарання є неможливим.

З наведених обставин вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

При призначення ОСОБА_1 покарання за вчиненні ним злочини, суд апеляційної інстанції враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем військової служби, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра в медичних установах за місцем проживання не перебуває, також не перебуває на диспансерному обліку в медичній частині за місцем служби, одружений. Також, суд враховує, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій в зоні проведення АТО та ООС, Указом Президента України нагороджений за участь в АТО.

Наведені обставини апеляційний суд визнає обставиною, яке помякшує покарання. Крім того, обставинами, які помякшують покарання є щире каяття ОСОБА_1 та його активне сприяння розкриттю злочинів.

За наявності наведених обставин, а також те, що ОСОБА_1 продовжує нести військову службу, суд вважає за необхідне, на підставі ст.69 КК України, призначити обвинуваченому основне покарання, яке не передбачене санкцією ст.263 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

В решті вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2018 року в частині призначення покарання ОСОБА_1 скасувати.

Призначити ОСОБА_1:

- за ст.263 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: