КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/545/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власником майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.08.2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, перереєстрації.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти її до розгляду та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.08.2017 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити.
Копію оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт, він отримав лише 11.09.2018 року.
Мотивуючи апеляційні вимоги ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий судді дійшов помилкового висновку про наявність підстав вважати, що нежитлова будівля, загальною площею 206, 3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ,відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, при цьому прийнятого слідчим процесуального рішення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні оскаржувана ухвала не містить, а тому посилання органу досудового розслідування та слідчого судді на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Також власник майна, зазначає, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.08.2018 року не містить мотивації необхідності накладення арешту, а також не містить наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Слідчим, на думку апелянта, не було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали, колегія суддів приходить до наступних до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі ОСОБА_6 чи його представника. Копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 11.09.2018 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 подав 14.09.2018 року, тобто в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

З матеріалів судового провадження вбачається, Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, шахрайським шляхом, заволоділи рядом жилих та не жилих приміщень розташованих на території м. Києва за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_14 право власності на котрі реєструвалося в єдиному державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .
Відповідно до інформації з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Герцена узвіз,6А реєструвалася на праві приватної власності за ТОВ «ТЕХНОЗЕДЕНБУД» на підставі договору купівлі-продажу, нежитлової споруди, серія та номер: б/н, виданий 27.11.2015 року, видавник: ТОВ "ТРЕЙДЕНЕРГО"; акт приймання-передачі нежитлової споруди, серія та номер: б/н, виданий 27.11.2015 року, видавник: ТОВ "ТРЕЙДЕНЕРГО"; довідка про присвоєння облікового коду земельній ділянці, серія та номер: 0570291-557, виданий 16.01.2016 року, видавник: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент земельних ресурсів; декларація про початок виконання будівельних робіт, серія та номер: КВ № 59, виданий 21.01.2016 року, видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві; Висновок експерта за результататми проведення експертного будівельно-технічного дослідження, серія та номер: 2-14/01, виданий 14.01.2016 року, видавник: Український центр судових експертиз; технічний паспорт, серія та номер: НЖ-1597, виданий 07.12.2015 року, видавник: ТОВ "Бюро технічної інвентаризації";
Відповідно до відповіді КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.08.2018 року за № 062/14-9819 (И-2018) нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвалося.
Відповідно до відповіді Департаменту Державної Архітектурно-Будівельної інспекції у місті Києві №10/26-37/1708/09 від 12.08.2018 відомості щодо видачі декларації КВ № 59 від 21.01.2016 року відсутні.
За таких підстав, орган досудового слідства вважає, що до незаконного заволодіння нерухомим майном за адресою: м. Київ, вул. Герцена узвіз,6А можуть бути причетні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 та приватний нотаріус КМНО ОСОБА_15 .
З урахуванням наведеного, з метою попередження подальшого незаконного відчуження майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке у свою чергу є предметом кримінального правопорушення, виникла нагальна потреба у накладені арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
21.08.2018 року слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, перереєстрації.
29.08.2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання було задоволено.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на об`єкт нерухомостіза адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, перереєстрації, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомості, оскільки він, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Крім того, прокурором було надано постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 14.07.2018 року про визнання речовими доказами, зокрема і нерухоме майноза адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 року.

Також, матеріали провадження свідчать, всупереч доводам апелянта, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України, колегією суддів не приймаються до уваги. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, перереєстрації, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3