Справа № 467/621/18
УХВАЛА

21.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінального провадження № 0000118 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:
1) 10 лютого 1997 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 142 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;
2) 17 червня 2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 7 червня 2011 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17 лютого 2015 року з Казанківської ВК № 93 Миколаївської області по відбуттю терміну покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 18 лютого 2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;
2) 9 липня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі.
3) 27 травня 2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30 грудня 2016 року з Ольшанської ВК № 53 Миколаївської області умовно - достроково на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області на 8 місяців 25 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даний час не зменшились: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

14 березня 2018 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11 травня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 11 червня 2018 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 8 серпня 2018 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 6 серпня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 5 жовтня 2018 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 жовтня 2018 року ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 5 грудня 2018 року.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також

запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується включно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання особи під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що ризики, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду, так як останній не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не має постійного місця проживання, має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, раніше судимий, до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого завершити судовий розгляд неможливо. Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості.

Суд вважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою суддею враховуються позиція, викладена у п.79 рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на два місяці, а саме: до 18 січня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва до 18 січня 2019 року включно.

Суддя ОСОБА_1