Справа № 344/798/19
Провадження № 11-сс/4808/29/19
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «Платинум Інвест ІФ» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на нерухоме майно: нежитлове приміщення в мансардному поверсі в блоці № НОМЕР_1 Бізнес-центру, площею 1036 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належать на праві приватної власності ОСОБА_10 (іпотекодавець ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , іпотекодержатель ПАТ «ПУМБ»); нежитлове приміщення розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ».

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, директора ТОВ «Платинум Інвест ІФ» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду від 17.01.2019 року, скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17.01.2019 року в частині накладення арешту на нежитлове приміщення на 9-му поверсі в блоці №3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ».

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали ОСОБА_9 вказує, що оскаржувана ухвала була постановлена за відсутності ТОВ «Платинум Інвест ІФ», а про її існування Товариству стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень тільки 28.01.2019 року.

Вважає ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.01.2019 року незаконною та необґрунтованою, ухваленою і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що нежитлове приміщення, розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, не підпадає під ознаки речового доказу, а звідси на нього не може бути накладено арешт в межах кримінального провадження. Звертає увагу на те, що ТОВ «Платинум Інвест ІФ» немає жодного відношення до викладених в оскаржуваній ухвалі, обставин кримінального провадження №0004318 від 18.10.2017 року; ТОВ «Платинум Інвест ІФ» є добросовісним набувачем вказаного майна за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.09.2018 року, укладеного з ПАТ «ПУМБ», а також вказує на відсутність правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КК України, для накладення арешту на вказане їхнє майно.

Під час апеляційного розгляду:

- представник ТОВ «Платинум Інвест ІФ» - адвокат ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, зокрема, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ТОВ «Платинум Інвест ІФ», щодо майна якого вирішувалося питання про арешт, не було повідомлено належним чином про розгляд клопотання і в порушення вимог п.7 ст. 173 КПК України копія ухвали слідчого судді не була надіслана йому, колегія суддів вважає, що товариство не пропустило строк на оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна і вказана скарга може бути розглянута по суті апеляційною інстанцією.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами частини першої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частиною четвертою статті 370 КПК України визначено, що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Незаконне та необґрунтоване застосування арешту майна порушує право власності, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 41 Конституції України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу. А відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0004318 від 18.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що директор ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_11 уклав з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір №1.12-02 від 20.01.2012, Генеральний договір №ЮР/1.14-17 та кредитний договір №1.14-16 від 26.02.2014. На виконання Генерального договору №ЮР/1.14-17 про умови надання банківських гарантій ТОВ «Компанія Рона», 29.07.2014 ОСОБА_10 уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір №1.14-16/17/1-11, відповідно до умов якого ОСОБА_10 надав в іпотеку нежитлове приміщення в мансардному поверсі в блоці №1 Бізнес-центру, літера А3, загальною площею 1036 кв.м, яке знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 22А, вартістю 17985298 гривень. Окрім цього 07.03.2012 між ОСОБА_10 та дочірньою компанією ТОВ «Компанія Рона» ПП «Спрут» укладено договір купівлі продажу нежитлового приміщення 9 поверху за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 22А, площею 525,2 кв.м (блок №3), однак грошові кошти до сьогоднішнього дня ОСОБА_10 так і не перераховано. В подальшому, з метою збільшення визначених ПАТ «ПУМБ» лімітів кредитування ТОВ «Компанія Рона», службові особи останнього, за попередньою домовленістю із працівниками ПАТ «ПУМБ», виготовили підроблені документи, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомості за різними адресами у м. Івано-Франківськ, які, як було установлено в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, фактично відсутні та ніколи не будувались. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 , що виразились у неналежному забезпеченні виконання ТОВ «Компанія Рона» своїх кредитних зобов`язань, ПАТ «ПУМБ» завдано збитків в особливо великих розмірах. У зв`язку із невиконанням ТОВ «Компанія Рона» зобов`язань по кредитному договору, ПАТ «ПУМБ» 31.01.2017 та 01.02.2017 задоволив забезпечені іпотекою грошові вимоги шляхом набуття права власності на предмети іпотеки ТзДВ «Коломийський ДОЗ», ТОВ «Авторемгаз», ТОВ «КГД-БУД», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , внаслідок чого останнім завдано матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 від 11 грудня 2018 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004318 від 18.10.2017: нежитлове приміщення в мансардному поверсі в блоці №1 Бізнес-центру, площею 1036 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належать на праві приватної власності ОСОБА_10 ; нежитлове приміщення розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ».

14 січня 2019 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного нерухомого майна, посилаючись на те, що досудове розслідування у даному провадженні триває, нерухоме майно визнано речовим доказом, а тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення та подальшого відшкодування завданих збитків є необхідність в накладенні арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2019 року клопотання органу досудового розслідування задоволено та накладено арешт на нерухоме майно. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, керуючись засадами розумності та співмірності вважав арешт майна доцільним.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про арешт майна ТОВ «Платинум Інвест ІФ», слідчий суддя не з`ясував належним чином обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу, наслідки арешту майна для інших осіб, не перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, рішення слідчого судді не вмотивоване, не містить в собі належних та достатніх обґрунтувань та висновків в частині позиції щодо накладення арешту саме в рамках вказаного провадження, що здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про вчинення шахрайства директором ТОВ «Компанія Рона» ОСОБА_11 .

Колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведена необхідність накладення арешту на нежитлове приміщення, розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ».

Стороною обвинувачення не доведеного того, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. А відтак, що накладення арешту на майно має на меті запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто забезпечення збереження речових доказів.

Більше того, в клопотанні відсутнє переконливе обґрунтування зв`язку майна ТОВ «Платинум Інвест ІФ» із злочинами, за якими проводиться досудове розслідування та наявність критеріїв за якими вищевказане майно може бути визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Саме по собі визнання органами досудового слідства майна речовим доказом не є підставою для накладання арешту на майно з метою його збереження, оскільки в мотивувальній частині постанови про визнання речовим доказом від 11.12.2018 року не наведені мотиви, за якими слідчий прийшов до висновку, що нежитлове приміщення, розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, у відповідності до вимог ст.98 КПК України є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Зокрема, зі змісту клопотання про накладення арешту вбачається, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України були кредитні кошти, які службові особи ТОВ «Компанія Рона» отримали від ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором, а не приміщення, які були предметом договорів іпотеки, що укладались саме для отримання вищевказаних кредитних коштів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що арешт на майно ТОВ «Платинум Інвест ІФ», накладений слідчим суддею за відсутності визначених законом підстав, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на нежитлове приміщення розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ» та постановити нову ухвалу в цій частині, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 170-173,376,404,405,407,409,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Платинум Інвест ІФ» ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004318 від 18.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України скасувати в частині накладення арешту на нежитлове приміщення розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, 22А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ» та постановити нову ухвалу в цій частині.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 в частині накладення арешту на нежитлове приміщення розміщене на 9-му поверсі в блоці № 3 Бізнес-центру, площею 525,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Платинум Інвест ІФ»

В решті ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом. Суддя: ОСОБА_3