233 № 233/5349/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000342 від 28.03.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вважає, що обвинувачення є незрозумілим, а саме в обвинувальному акті не зазначено, які саме обов`язки і яким чином повинен був виконувати ОСОБА_5 , але не виконав; в якій сумі були перераховані податки до бюджету і чому це спричинило матеріальні збитки, якщо КУ «Центральна районна лікарня» фінансується з бюджету; а також чому дії ОСОБА_5 кваліфіковані як умисні, в той час, як, на його думку, форма вини за ч. 1 ст. 367 КК України може бути лише необережна.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.
При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
Вимоги захисника про необхідність повернення обвинувального акту прокурору через незрозумілість обвинувачення не відповідають фактичним обставинам судової справи і вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунутому в порядку, встановленим КПК України. Тобто, обвинувачення констатує факт вчинення особою злочину та вказує, за яких обставин його було вчинено. А процес доказування (дослідження доказів) має більш детально розкрити кожний елемент складу злочину та підтвердити висунуте обвинувачення.
У ч. 2 ст. 291 КПК України зазначені конкретні відомості, які має містити обвинувальний акт: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
На думку суду, вказані вимоги ст. 291 КПК України прокурором під час складання обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000342 від 28.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та направлення його для розгляду до суду, були дотримані.
Так, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими під час досудового розслідування, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням конкретних протиправних дій, які були вчиненні обвинуваченими з огляду на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме формулювання короткого змісту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
При цьому слід зазначити, що суб`єктивна сторона службової недбалості найчастіше виявляється в необережній формі вини як щодо діяння, так і щодо його наслідків. Однак, можлива й змішана форма вини умисел до діяння і необережна вина до наслідків, а також не виключається службова недбалість і тоді, коли умисне порушення службових обов`язків призводить до наслідків, спричинення яких службова особа хоча й не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Обставини, за який скоєно кримінальне правопорушення, та вина обвинуваченого у його скоєнні підлягають доказування в ході судового розгляду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 219, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1