Номер провадження: 11-сс/785/2014/18
Номер справи місцевого суду: 503/2131/18 1-кс/503/504/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу директора ПП «Горизонт» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кодимського районного суду м. Одеси від 26.11.2018 року, якою було задоволено клопотання старшого слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000330 від 16.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого та був накладений арешт на металевий контейнер з розміщеною в ньому автозаправною колонкою; автомобільний газозаправний пункт (АГЗП) у вигляді автомобільного напівпричепа з цистерною (МЖА 6 М, № 33, 1987 року) з устаткуванням для заправки газобалонного обладнання, які були вилучені під час огляду території, приміщень та устаткування ПП "Горизонт", розташованого за адресою: вул. Східна, 3А м. Кодима Одеської області та на даний час знаходяться за адресою: вул. Гоголя, 3 смт. Врадіївка Миколайвської області, із забороною розпорядження та користування вказаним майном
В апеляційній скарзі директор ПП «Горизонт» ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна посилаючись на те, що слідчий суддя розглянув клопотання про арешт майна в порушення строків, передбачених ч. 6 ст. 173 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч.ч. 1,2 п.5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого та надані до нього матеріали провадження, вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання з наступних обставин.

Так, в клопотанні слідчого, в обґрунтування вимог арешту майна зазначено, що 16.10.2018 року на підставі письмового звернення голови Кодимської РДА ОСОБА_9 № 01.24/2043 від 12.10.2018 року до ЄРДР за №0000330 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, за те, що на території Кодимського району здійснюють свою діяльність автозаправні станції діяльність яких пов`язана з високим ступенем ризику, у зв`язку недопущенням виникнення надзвичайних ситуацій, просить встановити законність діяльності суб`єктів господарювання, що реалізують пальне на території Кодимського району.
Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області, 16.11.2018 року було проведено огляд території, приміщень та устаткування ПП "Горизонт" за адресою: вул. Східна, 3 А, м. Кодима, Одеської області та встановлено ряд порушень законодавства про охорону праці та вимог пожежної безпеки, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 167, 168 КПК України слідчим було тимчасово вилучено наступне майно ПП "Горизонт": металевий контейнер з розміщеною в ньому автозаправною колонкою; автомобільний газозаправний пункт (АГЗП) у вигляді автомобільного напівпричепа з цистерною (МЖА 6 М, № 33, 1987 року) з устаткуванням для заправки газобалонного обладнання.
Таким чином, в клопотанні слідчого підставою для накладення арешту на майно зазначено, що арешт майна необхідний для збереження доказу, так зазначене майно має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 173 ч. 2 КПК України, слідчий суддя дослідив надані до клопотання матеріали та в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно, зокрема, як на доказ у кримінальному провадженні.
Зокрема, згідно вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, в клопотанні прокурора для арешту майна зазначена підстава, передбачена ст. 170 ч. 2 п.1, 98 КПК України, а саме збереження доказів, які можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також апеляційний суд вважає, що в клопотанні про арешт майна обґрунтовані співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна ПП "Горизонт".
Крім того, апеляційний суд враховує посилання прокурора на те, що у разі не накладення арешту на вилучене майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що це майно може бути пошкоджене або можуть настати інші наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Апеляційний суд вважає, що прокурором доведена необхідність накладення арешту на мано для збереження доказу.
Апеляційний суд також перевірив зазначені матеріали, вважає, що в ухвалі слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення,вилучене майно може бути речовим доказом кримінального правопорушення. В оскаржуваній ухвалі слідчого судді була обґрунтовано зазначена наявність правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 ч.ч.1-3 КПК України.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді обґрунтовано зазначено, що правові підстави, зазначені в клопотанні прокурора, підтверджуються наданими до нього матеріалами досудового розслідування, зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні. Накладення арешту на майно необхідно для збереження доказу.
В апеляцій сказі не значно жодних підстав, які б вказували на невідповідність клопотання про арешт майна та спростовували висновок слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно, яке є доказом у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
16.11.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді, був проведений огляд території ПП «Горизонт», під час якого було вилучено майно зазначене у клопотанні, тобто слідчий до 18.11.2018 року повинен був звернутися з клопотання про арешт майна.

Останній день подання клопотання до слідчого судді припадав на неділю, в зв`язку з чим, слідчий звернувся з клопотанням, відповідно до вимог ч. 7 ст. 115 КПК України, на наступний робочий день 19.11.2018 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що клопотання подано до слідчого судді з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, апеляційний суд не може прийняти до уваги, так як воно подано з дотриманням строків,передбачених кримінальним процесуальним законом.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею в порушення строків, передбачених ст. ч. 6 ст. 173 КПК України, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При цьому, апеляційний суд вважає, що з метою дотримання прав власника майна ПП "Горизонт", зокрема забезпечення його участі, який в свою чергу перебував у іншій областіслідчим суддею обґрунтовано не було розглянуто клопотання про арешт майна протягом 72 год. з дня його надходження.
При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2,404,405,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу директора ПП «Горизонт» ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кодимського районного суду м. Одеси від 26.11.2018 року, якою було задоволено клопотання старшого слідчого Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000330 від 16.10.2018 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 14.12.2018 року, о 10:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2