Справа № 295/9270/17
У Х В А Л А
Іменем України

31 жовтня 2018 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

судді- ОСОБА_2

судді- ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчуються 17 листопада 2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на ризики передбаченні ст. 177 ч. 1 КПК України.

Захисник просить суд змінити запобіжний захід обраний обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, дане клопотання підтримав обвинувачений.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, міри покарання за злочини в яких обвинувачується обвинувачений, час надходження обвинувального акту до суду, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб. Також, суд бере до уваги, що обвинувачений схильний до скоєння кримінальних правопорушень, що свідчить про ризик вчинення нових злочинів. До затримання ніде не працював, а тому на думку суду перебуваючи під домашнім арештом, не зможе забезпечити свої потреби, що на думку суду, також свідчить про наявність ризиків скоєння повторних злочинів. Судовий розгляд по справі не завершено, а саме не допитані всі потерпілі та свідки, що на думку суду є ризиками впливу на вказаних осіб обвинуваченим в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України, строком на 60 діб, а саме по 29 грудня 2018 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3