Справа № 675/1638/18
Провадження № 1-в/675/254/2018
У Х В А Л А

"26" липня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської області, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. Засуджений просить зарахувати у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення під час розгляду кримінальної справи, за якою його було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2003 року, з 11 травня 2002 року по 30 жовтня 2003 року, оскільки до покарання, призначеного вироком 26 листопада 2009 року, йому було приєднано невідбуте покарання за зазначеним вироком.
Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 повністю підтримала.
Представник установи у судовому засіданні вказав, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_6 заперечував.
Допитавши засудженого, представника установи, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_6 , з`ясувавши думку захисника та позицію прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
ОСОБА_6 засуджений вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2009 року за ст. ст. 187 ч. 2, 152 ч. 3, 153 ч. 2, 152 ч. 2, 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві особистої власності майна у дохід держави. У відповідності зі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2003 року і остаточно визначено ОСОБА_6 до відбування 12 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві особистої власності майна у дохід держави. Тобто вказаним вироком до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2003 року строком 06 місяців.
Вказаний вирок набрав законної сили 14 грудня 2009 року.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року було задоволено клопотання засудженого та зараховано у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 11 серпня 2009 року по 14 грудня 2009 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_6 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2003 року за ст. ст. 115 ч. 1, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 07 років 08 місяців позбавлення волі. Під час зазначеного кримінального провадження до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 відбував покарання у Казанківській ВК № 93 Миколаївської області, звідки був звільнений умовно-достроково на строк 08 місяців 10 днів згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2009 року, яка набрала законної сили 08 травня 2009 року, і ОСОБА_6 припинив відбувати покарання, тобто застосування до нього ізоляції та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу припинилось. При цьому ОСОБА_6 був обізнаним з наслідками вчинення нового злочину під час терміну, на який він був умовно-достроково звільнений.
Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування до вказаного вироку положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1