Справа № 544/469/18
№ пров.1-кп/544/73/2018
Номер рядка звіту 22
В И Р О К
іменем України

02 липня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000149 від 25.04.2018, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короткочаєво м. Новий Уренгой Тюменсткої області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, не одруженого, утриманців не має, такого, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

16.01.2018 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді двохсот годин громадських робіт. 16.02.2018 був взятий на облік Пирятинським районним сектором з питань пробації, де йому вчасно було роз`яснено порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та вручено направлення до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для відбування покарання.

05.03.2018 ОСОБА_3 був працевлаштований на роботу, де йому встановлено графік виконання громадських робіт, з яким останній був ознайомлений. Проте, у період часу з 02.04.2018 по 25.04.2018 ОСОБА_3 систематично ігноруючи вирок суду та попередження Пирятинського районного сектору з питань пробації допустив п`ятнадцять неявок на робоче місце без поважних причин.

Будучи особою засудженою до покарання у виді громадських робіт, незважаючи на попередження, умисно ухилявся від відбування призначеного йому покарання. Станом на 24.04.2018 не відбутий строк покарання складає 132 години.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, вказав, що станом на 19.06.2018 він у повній мірі відбув покарання, всі 200 годин. Заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечувала проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Проте, враховуючи що ОСОБА_3 19.06.2018 повністю відбув покарання за попереднім вироком суду у вигляді 200 годин громадських робіт, суд рахує що у застосуванні ст. 71 КК України потреба відпала.

Суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, в такому разі слід призначити остаточне покарання у виді арешту..

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1