Справа №195/1168/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 27.04.2018 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Ленінськ-Кузнецький, Кемеровської області, Російської Федерації, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2018 в денний час доби (точні дату та час встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де згадав, що на території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 знаходяться металеві вироби та інше майно, одразу після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна з території вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто на початку квітня 2018, в денний час доби (точні дату та час встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), прибув до території домоволодіння по АДРЕСА_2 , де впевнившись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкривши хвіртку, проник на огороджену територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , де з господарчої будівлі, що являється іншим приміщенням, таємно викрав велосипед марки «Україна», належний ОСОБА_5 , вартістю 2502,00 грн., після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.
Крім того в кінці квітня 2018 у вечірній час доби (точні дату та час встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де згадав, що в домоволодінні розташованого по АДРЕСА_3 ніхто не мешкає, одразу після чого у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна з вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто в кінці квітня 2018, у вечірній час доби (точні дату та час встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), прибув до території домоволодіння по АДРЕСА_3 , де впевнившись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкривши хвіртку, зайшов на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 , де проник у приміщення будинку через незачинені вхідні двері, звідки таємно викрав панцерну сітку з металевими елементами ліжка, належного ОСОБА_6 , вартістю 225,00 гри., після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення; за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, тобто не заперечує щодо факту таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, житло та прохає суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали до суду письмові заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, при цьому просять призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, тяжкість скоєного ним злочину, відповідно до ст.12 КК України скоїв тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що він повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, матеріальну шкоду потерпілим відшкодовано, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: велосипед марки Україна синього кольору, який знаходяться на зберіганні ОСОБА_5 - залишити у потерпілого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

17.09.2018