Справа №585/3645/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/28/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/3645/16-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2017 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бобрик Роменського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України,

визнаний невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.292 КК України та виправданий,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

? захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки показання свідків обвинувачення є недостовірними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями свідків, суд обґрунтував свої висновки доказами, які є недопустимими та були сфальсифіковані, досудове слідство було здійснено не уповноваженими слідчими, не були в повному обсязі виконані ухвали суду в порядку ст.333 КПК, суд проігнорував та не перевірив інші фактичні обставини кримінального провадження. Також зазначає, що рішення суду в частині стягнення з обвинуваченого шкоди та зняття арешту з речових доказів і їх повернення власнику є незаконним;

? прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.292, ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років та п`ять років три місяці відповідно. На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що виправдовуючи ОСОБА_10 за ч.2 ст.292 КК, суд першої інстанції не навів жодних мотивів прийнятого рішення в цій частині, не дав оцінку показанням свідків, які підтверджують факт вчинення обвинуваченим вказаного злочину. Крім того, вказує на безпідставне зняття арешту з речового доказу та повернення його особі за відсутності правовстановлюючих документів.

За вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2017 ОСОБА_10 визнаний невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.292 КК України та виправданий і одночасно визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 5593,50 грн. та на користь ПАТ «Укрнафта» 4468,81 грн. вартості проведених робіт.

Відповідно до вироку суду, 18.06.2016 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб з не встановленою в ході слідства особою (стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження) прибули на автомобілі «КАМАЗ 5320» з обладнаним металевими ємностями причепом до лісосмуги, яка розташована на відстані 1,5 км від с. Миколаївське Роменського району Сумської області, де проходить 28 км магістрального нафтопроводу Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», виявили раніше замасковану не встановленими в ході досудового розслідування особами врізку у трубу нафтопроводу, за допомогою металевого патрубка приєднали до врізки гумовий шланг високого тиску, а інший кінець шлангу вставили в заливну горловину ємності на автомобілі «КАМАЗ 5320», та відкривши кульковий кран намагалися у такий спосіб викрасти з магістрального нафтопроводу сиру нафту в кількості 24,518 т на загальну суму 239640,89 грн., але не змогли довести до кінця свій злочинний умисел, оскільки не вчинили усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, так як були викриті.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, а саме в тому, що у не встановлений в ході досудового розслідування час він за попередньою змовою групою не встановлених в ході розслідування осіб (стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження) прибули до лісосмуги, що знаходиться на відстані 1,5 км від с. Миколаївське Роменського району Сумської області, де знаходиться магістральний нафтопровід Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка, належний НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», та відшукавши його місце розташування, дісталися до тіла труби магістрального нафтопроводу і пошкодили його, знищивши антикорозійне покриття, після чого шляхом свердління зробили в тілі труби вказаного магістрального нафтопроводу наскрізний отвір, до якого приєднали виготовлене кустарним способом додаткове обладнання, та маскуючи сліди вчиненого ними злочину закопали місце пошкодження магістрального нафтопроводу.

Здійснивши судовий розгляд кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, у зв`язку з чим виправдав його.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які повністю підтримали апеляційну скаргу, а також заперечили проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка частково підтримала як апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, так і апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, а також недоведеності вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним матеріалам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу визнання винуватим ОСОБА_10 за ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України на підстави недостатніх та недостовірних доказів, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України були ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає необгрунтованими і доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, оскільки судом першої інстанції також були ретельно досліджені усі наявні у кримінальному провадженні докази щодо пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення за ч.2 ст.292 КК України, що також знайшло своє відображення у вироку.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 суду пояснив, що він до інкримінованих йому злочинів не причетний, а в ніч з 18 на 19 червня 2016 року опинився на автомобільній дорозі, яка веде до м. Ромни (де його затримали), після зустрічі у с. Лавіркове із знайомим (ім`я якого суду повідомляти відмовився) з метою придбання у останнього зерна для свиней, передавши йому 2000 грн. авансу за зерно, яке придбає через півтора місяці. Зерно ні він, ні його сім`я не отримали, грошей не повернули. Телефону з собою не мав, бо забув вдома. Коли його затримували на автодорозі, то з цими особами був і слідчий ОСОБА_14 , який сказав, що знає його. Інші особи взяли його під руки і посадили в автомобіль «ВАЗ», а потім пересадили в автомобіль «УАЗ» і привезли до місця врізки. Автомобіль «УАЗ», у якому він сидів, знаходився позаду автомобіля «КАМАЗ», який виявили на місці врізки. При цьому, його виводили з автомобіля «УАЗ» і слідчий ОСОБА_14 підводив його до автомобіля «КАМАЗ», а тому на місці врізки і були виявлені його сліди. Під ранок стало хмарно, починався дощ і його повезли у місто. Взуття і одяг слідчий ОСОБА_15 вилучав з його дозволу, але захисника на той час він не мав, хоча ще на місці врізки слідчий ОСОБА_14 повідомив, що його підозрюють у крадіжці нафти. Вказав, що слідчий ОСОБА_14 чинив на нього тиск, погрожував, але його дії не оскаржував, оскільки вважає це марним. Дії працівників поліції щодо його затримання також були незаконними, але їх не оскаржував і оскаржувати поки що не бажає.

Допитана в судовому засіданні в якості представника потерпілого НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_16 суду пояснила, що 18.06.2016 було виявлено несанкціоновану врізку в магістральний нафтопровід. Для проведення врізки потрібно мати відповідні навички, оскільки такі роботи є небезпечними. Виявлена врізка була ліквідована 19.06.2016 за рахунок НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Охорону нафтопромислового комплексу здійснює ТОВ «СекьюрАйТІ». Зі слів працівників служби безпеки НГВУ їй стало відомо, що ОСОБА_10 намагався вчинити крадіжку нафти, але був затриманий.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що працював заступником начальника відділу кримінальної поліції Роменського ВП. Незадовго до 18.06.2016 від працівників ТОВ «СекьюрАйТі» йому стало відомо про несанкціоновану врізку в нафтопровід та її місце. З метою встановлення осіб, які зробили цю врізку, на підстави постанови про патрулювання, був виділений наряд та оговорено маршрути патрулювання. В ніч з 18 на 19 червня 2016 року він разом з оперуповноваженим ОСОБА_18 , здійснювали патрулювання на службовому автомобілі «ВАЗ 21099». Виїхали на патрулювання близько 21-00 год. На польовій дорозі зустрілися з працівниками «Нафтозахисту» та ТОВ «СекьюрАйТі», які вказали їм на територію, де була врізка. Не під`їжджаючи до врізки вони почали патрулювання пішки. З 22-00 год. по 23-00 год. йому зателефонував ОСОБА_19 і повідомив, що спостерігає за автомобілем «КАМАЗ», який під`їжджає до місця врізки, яке розташоване на межі Роменського району і Чернігівської області, неподалік від сіл Лавіркове і Харькове. З автомобіля «КАМАЗ» вийшли двоє чоловіків, які намагалися здійснити незаконний відбір нафти. Він та ОСОБА_18 , підходячи побачили двох осіб (бо ніч була місячна), один з яких був у кепці та камуфляжній формі, які також їх помітили і почали тікати. Один побіг до лісопосадки, біля якої стояв «КАМАЗ», а той, що у камуфляжі через поле у інший бік. Працівники ТОВ «СекьюрАйТі» залишились охороняти місце вчинення злочину. ОСОБА_18 на автомобілі переслідував того, що побіг у лісопосадку, а він переслідував, як потім стало відомо, ОСОБА_10 , увесь час тримаючи його в полі зору на відстані близько 200 м. ОСОБА_18 зателефонував і повідомив, що особу, яку він переслідував наздогнати не вдалось. Спочатку він не затримував ОСОБА_10 з оперативних міркувань, вважаючи, що останній виведе їх на інших співучасників. «Довівши» обвинуваченого до траси, враховуючи, що ОСОБА_10 ніхто зі співучасників не забере, побоюючись, що останній може втекти, він прийняв заходи по його затриманню. Це відбулося за 3-4 км від місця врізки. При затриманні ОСОБА_10 до нього вже під`їхав ОСОБА_18 на службовому автомобілі. Інших співробітників під час затримання не було. Вони запропонували ОСОБА_10 назватися і пояснити, що він робить в цьому місці в темний час доби, але останній категорично відмовився і жодної відповіді на їх запитання не дав. Вони посадили ОСОБА_10 до службового автомобіля, на якому і доставили його до місця врізки. Він викликав слідчо-оперативну групу. Потім вони пересадили ОСОБА_10 до автомобіля «УАЗ», що належить ТОВ «СекьюрАйТі». Безпосередньо до місця врізки ОСОБА_10 вони не підводили. Автомобіль «ВАЗ» стояв за 20-30 м від автомобіля «КАМАЗ». Місце вчинення злочину вони покинули, коли група закінчила огляд, вже почало світати, стало хмаритись.

Свідок ОСОБА_18 надав суду першої інстанції показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 , згідно яких він переслідував чоловіка, що втікав від автомобіля «КАМАЗ», і який стрибнув у посадку і побіг у напрямку Чернігівської області. Цю особу він не наздогнав. Потім йому зателефонував ОСОБА_17 і сказав повертатися назад, бо інша особа, яку той переслідував, виходить на трасу і може втекти. Він під`їхав і вони затримали ОСОБА_10 . На місці події ОСОБА_10 знаходився в автомобілі «УАЗ» і до місця врізки не виходив. При ОСОБА_10 телефону та документів не було, одягнений був у камуфльовану форму, кепку і чорні кросівки. Погода була ясна всю ніч і лише близько 04-00 год. почало хмаритись та став накрапати дощ.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працював спеціалістом управління безпеки ТОВ «СекьюрАйТі» і в його обв`язки входила охорона об`єктів ПАТ «Укрнафта». 18.06.2016 вночі разом з охоронцем ТОВ «СекьюрАйТі» ОСОБА_20 та працівником міліції «Тітан» Карпенком вони патрулювали трубопровід Анастасівка-Талалаївка, на якому раніше вже була виявлена не одна несанкціонована врізка. На відстані близько 400 м від себе помітили, що зі сторони с. Лавіркове у напрямку с. Миколаївка по польовій дорозі їхав автомобіль з причепом та з вимкненим світлом фар, який зупинився у районі посадки неподалік врізки. Вони почали підходити ближче і побачили двох чоловіків, один з яких стояв на бочці, а інший, одягнений у камуфляж, стояв біля кабіни автомобіля «КАМАЗ». Коли вони підійшли на відстань близько 50 м, чоловіки їх помітили, оскільки ніч була місячна. Чоловік, що сидів на бочці почав тікати в посадку, що на межі з Чернігівською областю, а той, що був у камуфляжній формі, побіг через поле до траси в напрямку с. Лавіркове. Він зателефонував працівнику поліції ОСОБА_17 , який відповів, що бачить втікача і буде його переслідувати. Останній наказав їм залишатися і охороняти місце вчинення злочину. За метр від автомобіля «КАМАЗ» він побачив вириту над трубопроводом яму глибиною один метр зі сходинкою. Зазвичай так виглядає несанкціонована врізка. З ями виходив шланг високого тиску діаметром 5-8 см, приєднаний до трубопроводу, з одного боку, а з іншого до бочки на автомобілі «КАМАЗ». Він спустився в яму і перекрив кран, щоб не було витоку нафти. На місце події на автомобілі «ВАЗ» повернувся працівник поліції ОСОБА_17 , а за ним привезли на автомобілі «УАЗ» ОСОБА_10 , де він і знаходився до приїзду слідчої групи. З автомобіля обвинувачений не виходив. Разом зі слідчою групою на місце події також приїхав начальник служби безпеки ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_21 . До приїзду слідчої групи на місце урізки і біля автомобіля «КАМАЗ» взагалі ніхто не ходив, щоб не залишати зайвих слідів. Вони оглядали місце врізки. Коли він поїхав з місця, слідча група ще залишалася, було близько 4 год. ранку, світало і почало хмаритись. Місце урізки знаходиться приблизно на одній відстані від сіл Лавіркове, Гришине, ОСОБА_22 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_20 надав показання, що він увесь час, протягом 2-3 год., сидів в автомобілі «УАЗ» разом із затриманим ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_10 був одягнутий в камуфляж і камуфльовану кепку, витирав руки вологими серветками і від нього пахло соляркою. На місці врізки була розкопана яма, поряд лежала лопата та два «хомути» та купа соломи.

Свідок ОСОБА_23 надав суду показання аналогічні показанням свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що він працює водієм автомобіля ТОВ «СекьюрАйТі». В червні місяці вони патрулювали по заданому маршруту. Хтось зателефонував до інспектора ОСОБА_26 і сказав їхати туди, де затримали особу, яка вчинила крадіжку нафти. Приїхали на місце, потім їх направили до траси на с. Лавіркове, де затриманого чоловіка посадили в їх службовий автомобіль «УАЗ». Було близько 24-00 год. З затриманим вони повернулись до місця врізки. Його автомобіль, у якому увесь час, знаходився затриманий, стояв позаду автомобіля «КАМАЗ» з причепом. Він не бачив, щоб затримана особа виходила з автомобіля. Затриманий чоловік був одягнутий у камуфляжну форму. З приводу обставин затримання нічого не знає. Вночі дощу не було.

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що він працює оператором ЦВНГ № 3 НГВУ «Охтирканафтогаз», що розташований біля с. Малі Бубни. Був на зміні в ніч з 18 на 19.06.2016, коли показники зафіксували незначне падіння тиску 0,4 атмосфери. Роздруківка робиться, коли падіння тиску більше ніж на 1 атмосферу. Також повідомив, що чим далі від КВП відбувається несанкціонований відбір, тим пізніше на це реагують прилади.

Свідок ОСОБА_28 працівник ДНС Артюхівка (дослідно-насосна станція) надав суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 .

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_21 пояснив, що він є провідним фахівцем служби безпеки ПАТ «Укрнафта» і в його обов`язки входить контроль за нафто- і газопроводом, збереження їх цілісності, виявлення несанкціонованих врізок. В ніч з 18 на 19.06.2016 близько 01-00 год. він разом з водієм ОСОБА_25 прибули на місце урізки на службовій машині «Нива». Там стояв автомобіль «КАМАЗ», кабіною в сторону с. Лавіркове Роменського району. За автомобілем «КАМАЗ» стояв автомобіль «УАЗ», що належить ТОВ «СекьюрАйТі». Врізка в трубопровід знаходилася з лівої сторони посередині автомобіля «КАМАЗ». До стояка був підключений шланг, кран був уже перекритий, щоб не було витоку, але було чути запах нафти. Він обміряв зовнішні борти автомобіля для особистого використання із зовнішньої сторони, робив це з правого боку. Усі присутні знаходились з правого боку, їх про це попередили поліцейські, щоб не залишати слідів біля місця урізки. Врізка середньої складності, сварка для здійснення такої врізки була необхідна. За час його перебування на місці врізки він з ОСОБА_10 не спілкувався. Згідно показників приборів відбувалось падіння тиску на протязі нафтопроводу Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка, але якщо відбувається не сильний відбір нафти з несанкціонованої урізки, то падіння тиску прибори можуть не показати.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_29 пояснив, що він у складі слідчо-оперативної групи у ніч з 18 на 19.06.2016 прибули на місце несанкціонованої врізки в нафтопровід. ОСОБА_10 сидів в автомобілі «УАЗ» до автомобіля «КАМАЗ» не підходив. Він проводив огляд разом з експертом. Ніч була ясна, світла, дощ почався лише під ранок. Вилучення речей у ОСОБА_10 відбувалося з його письмової згоди та у службовому кабінеті. Під час проведення слідчої дії з ОСОБА_10 були присутні двоє понятих. Шланг не був вилучений під час огляду місця події, оскільки він як слідчий не має кваліфікації для проведення робіт з нафто обладнанням.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що у червні 2016 року він був запрошений до кабінету слідчого в Роменському ВП у якості понятого, де знаходився чоловік у камуфляжній формі. Чоловік віддав одяг добровільно, нічого не пояснював, наручників на ньому не було, адвоката не просив. Взуття і одяг були поміщені у різні пакети, чи коробку, точно не пам`ятає, які були опечатані і які він підписав. При цьому був присутній також другий понятий.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що в червні 2016 року під час чергування виїздив на місце врізки в складі слідчо-оперативної групи. Біля лісосмуги стояв автомобіль «КАМАЗ» з ємкістю, від якої йшов шланг до ями, поряд був накиданий свіжовиритий ґрунт, лежала лопата. Під час огляду автомобіля виявив слід пальця руки, потім потожирові виділення з керма, а біля самого автомобіля лопату. Як вони приїхали, то була ясна погода, але потім стало хмарено. По дорозі до врізки, десь за 1 км від траси, помітив сліди вантажно-транспортного засобу, тому повернувся до тієї ділянки, щоб зафіксувати їх. Малюнок протектору, який був на автомобілі «КАМАЗ» сфотографував. Біля автомобіля «КАМАЗ» також було виявлено декілька слідів взуття з протекторною підошвою, взуття людей, які знаходились на місці врізки відрізнялося, оскільки усі вони були у спецвзутті. Малюнок підошви їхнього взуття не збігався з виявленим. Потім виготовив гіпсовий зліпок з даного сліду. Огляд тривав більше двох годин. Обвинуваченого на місці події не бачив, його не виводили.

Вказані вище показання свідків об`єктивно узгоджують з іншими доказами у кримінальному провадженні і також підтверджують факт вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, а саме з:

- листом Роменського МВ УСБУ в Сумській області; дорученням про проведення слідчих (розшукових дій);

- планом-розстановкою від 18.06.2016; договором між ПАТ «Укрнафта» та ТОВ «Нафтозахист Україна» від 24.11.2009 та додатковою угодою до нього від 25.01.2011;

- угодою про заміну сторони у зобов`язанні від 30.05.2014;

- протоколом огляду місця події від 19.06.2016, план-схемою та фото таблицями до нього, з яких вбачається, що місцем огляду є територія земельної ділянки на відстані приблизно 2 км від с. Лавіркове в бік с. Основи Талалаївського району, де виявлено несанкціоновану врізку в нафтопровід, біля якої знаходився автомобіль «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом д.н.з. НОМЕР_2 . В автомобілі та причепі були розміщені ємність на всю довжину кузовів. В горловину ємності, що знаходиться у кузові автомобіля вставлено край шлангу, довжина якого приблизно 10 м та який приєднаний до нафтопроводу. В ємності знаходяться рештки рідини темного кольору з запахом нафтопродуктів. Також були виявлені сліди рук, відібрані зразки рідини в пластикові пляшки;

- протоколом огляду транспортного засобу від 20.06.2016, відповідно до якого було оглянуто автомобіль «КАМАЗ» з д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано малюнок шин протектора. В кузові автомобіля виявлено встановлену металеву ємність сірого кольору;

- проколом огляду місця події від 19.06.2016, відповідно до якого в к. № 13 Роменського ВП ОСОБА_10 добровільно видав слідчому свої кросівки шкіряні чорного кольору, куртку, штани;

- факсограмою начальника зміни ЦІТС ОСОБА_32 від 18.06.2016 та графіку до неї, згідно яких на ДНС Артюхівка з 22-30 год. по 23-02 год. 18.06.2016 спостерігалося падіння тиску в нафтопроводі Артюхівка-Талалаївка до 4,9 атм., витрата нафти виросли з 7,4 до 8,2 т/год.;

- листом НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 12.08.2016 № 24-юр-01/4468 до Роменського відділу поліції (м. Ромни) ГУНП у Сумській області через коливання у період з 04.05.2016 по 18.06.2016 основних показів засобів контролю, що можуть вказувати на несанкціонований відбір рідини з нафтопроводу;

- довідкою ПАТ «Охтирканафтогаз» № 18-01/3438 від 21.06.2016, згідно якої середньозважена ціна на нафту станом на 18.06.2016 становить 9774,08 грн./т з ПДВ;

- довідкою ПАТ «Охтирканафтогаз» № 54-01/4607 від 19.08.2016, згідно якої середньозважена вартість нафти станом на 18.06.2016 складає 9774,08 грн./т з ПДВ. У відповідності до аналізів хімічних властивостей нафти 9,800 м3 рідини відповідає 7,935 т нафти. Таким чином вартість 7,935 т нафти складає 77557,32 грн. з ПДВ;

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 712 від 25.08.2016, відповідно до якої вартість 1 т сирої нафти власного видобутку НГВУ «Охтирканафтогаз» станом на 18.06.2016 складає 9774,08 грн. з ПДВ;

- фізико-хімічними характеристиками від 15.08.2016, відповідно до яких відібрана проба рідини з ємності автомобіля «КАМАЗ», вилученого 19.06.2016, є нафтою;

- висновком експерта № 19/119/7-1/1089е від 19.08.2016, згідно якого зразок рідини в пляшці із полімерного матеріалу ємкістю 1,5 л не є нафтопродуктом. За органолептичними ознаками відноситься до сировини для виготовлення нафтопродуктів легкої нафти. На наданих на дослідження куртці та штанах, які були вилучені 19.06.2016 у ОСОБА_10 виявлені сліди нафтопродуктів. Сліди, ймовірно утворені зміненим нафтопродуктом або сумішшю змінених нафтопродуктів, до складу яких входять залишкові нафтопродукти. Встановити марку нафтопродуктів, якими були утворені сліди, не є можливим. Результати досліджень не виключають можливості утворення виявлених на куртці та штанах слідів нафтопродуктів від рідини наданої на дослідження в пляшці ємністю 1,5 л;

- висновком експерта № 19/119/6-2/1038е від 03.08.2016, відповідно до якого слід низу підошви взуття, зафіксований у гіпсовому зліпку, вилучений під час ОМП 19.06.2016 неподалік сіл Лавіркове та Миколаївське поблизу автомобіля «КАМАЗ», залишений спортивним взуттям кросівками, взуттям з аналогічним малюнком низу підошви, що й на підошві кросівка на праву ногу вилученого у ОСОБА_10 ;

- довідкою, наданої на виконання доручення суду та оглянутого у судовому засіданні оптичного диску вх.27124, вих.. 18079/3/кт, з якої вбачається, що абонент НОМЕР_3 (належний Титаренку) мав з`єднання з абонентом НОМЕР_4 18.06.2016 в 22-45 год., 22-58 год., 23-00 год., 23-12 год., 23-15 год. та 19.06.2016 в 00-00 год. в зоні дії базових станцій с. Бацмани в напрямку с. Гришине;

- довідкою, наданої УОТЗ ГУНП в Сумській області на виконання доручення від 27.01.2017 та оглянутого у судовому засіданні оптичного диску вх.3915 вих.3154, абонентський НОМЕР_4 (належний Твердохлібу) в період часу з 21-00 год. 18.06.2016 по 01-00 год. 19.06.2016 перебував в зоні дії базових станцій Сумська область, Роменський район, с. Бацмани та с. Великі Бубни та мав зв`язок з абонентським номером НОМЕР_3 у час, зазначений вище;

- протоколом огляду предмету від 04.08.2016, фото таблиці та градуювальник таблиць до нього, з якого вбачається, що проведено огляд автомобіля «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено об`єм рідини, що був в цистернах цього транспортного засобу, який склав 9,800 м3;

- актом НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 04.08.2016 ЦВНГ-4 «Про прийом на зберігання вуглеводів», з якого вбачається, що було прийнято на зберігання рідину схожу на нафтопродукти від Роменського ВП ГУНП України в Сумській області, об`ємом 9,800 м3;

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.08.2016, згідно якого встановлено загальний об`єм ємностей на автомобілі «КАМАЗ» та причепі 30281 л;

- висновком експерта № 19/119/9-6/107е від 18.08.2016, згідно якого ідентифікаційний номер на рамі причепа (ГКБ-8350) автомобіля «КАМАЗ», вилученому 19.06.2016 в ході огляду трубопроводу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відсутній. Ідентифікаційний номер рами причепа (ГКБ-8350) автомобіля «КАМАЗ», вилученому 19.06.2016 піддавався зміні шляхом механічного втручання (спилювання). Первинний ідентифікаційний номер рами причепа був НОМЕР_5 ;

- висновком експерта № 19/119/9-6/93е від 17.08.2016, згідно якого ідентифікаційний номер на рамі автомобіля «КАМАЗ», вилученому 19.06.2016 відсутній. Ідентифікаційний номер рами автомобіля «КАМАЗ», вилученому 19.06.2016 в ході огляду трубопроводу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка поблизу с. Миколаївське Роменського р-ну Сумської області піддавався зміні шляхом механічного втручання (спилювання). Первинний ідентифікаційний номер рами автомобіля «КАМАЗ» був НОМЕР_6 . На двигуні автомобіля «КАМАЗ», вилученому 19.06.2016 в ході огляду трубопроводу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка поблизу с. Миколаївське Роменського р-ну Сумської, ідентифікаційний номер відсутній і знищений шляхом видалення заводської таблички з серійним номером двигуна;

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_10 з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці доводів апеляційних скарг та всіх обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним вище доказам.

Колегія суддів вважає, що про факти знаходження саме ОСОБА_10 на місці вчинення злочину і безпосередній участі його у викрадення нафти свідчить те, що допитані свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_31 одностайно підтвердили, що в час викрадення нафти (в ніч з 18 на 19.06.2016) була ясна, місячна ніч, коли видимість була досить значною і давала можливість в нічний час вказаним свідкам розгледіти силуети двох чоловіків та загальні риси одягу одного з них (кепка та камуфляж), які в послідуючому слідчим на підставі письмової згоди ОСОБА_10 вилучалися у останнього і на яких виявлено було сліди суміші нафтопродуктів.

Крім того, сліди взуття аналогічного взуттю ОСОБА_10 , яке було вилученого у останнього, також були виявлені на місці вчинення злочину, при тому, що всі інші особи на місці пригоди перебували у спеціальному взутті відмінному за малюнком протектора від взуття обвинуваченого. При цьому, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_31 прямо вказували на те, що обвинуваченого до місця несанкціонованої врізки не підводили, тому вказане виключає можливість появи слідів взуття аналогічного до взуття обвинуваченого, в результаті умисного підведення останнього до місця врізки, як про це зазначає у своїй апеляційній скарзі захисник, внаслідок чого такі доводи захисника є необгрунтованими і не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції обґрунтовано як на підставу для спростування показань обвинуваченого з приводу перебування його в районі несанкціонованої врізки випадково, у особистих справах, послався на рапорт працівника поліції від 23.01.2017 про опитування голови Харківської селищної ради ОСОБА_33 , на території якої розташовано с. Лавіркове, де нібито домовлявся ОСОБА_10 із своїм знайомим про придбання зерна у останнього, яка повідомила, що мешканцями села реалізація зерна не проводиться.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання обвинуваченого ОСОБА_10 винуватим саме за ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України.

У вироку суд першої інстанції навів відповідні мотиви, чому він не сприймає доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого складу вказаного вище злочину, а тому твердження апеляційної скарги захисника з цього приводу є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Твердження апеляційної скарги захисника з приводу посилання у вироку на недопустимі докази, оскільки ті були зібрані не уповноваженим слідчим, спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких наявний витяг з кримінального провадження і в якому значиться ряд слідчих, що уповноважені здійснювати досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, зокрема, до яких був включений і слідчий ОСОБА_34 , а тому зібрані ним докази за результатами проведеного досудового розслідування не можна вважати недопустимими.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника з приводу не повного виконання доручень суду в порядку ст.333 КПК України в частині не нанесення на карті місцевості схеми руху абонентських номерів належних ОСОБА_19 та ОСОБА_35 , оскільки суд першої інстанції з метою усунення сумнівів допитав спеціаліста ОСОБА_36 , який пояснив, що проведення операцій про які зазначає адвокат не можливі, так як оператор надає відомості лише щодо розташування базових станцій, в зоні дії яких знаходився абонент. Напрямок пересування встановлюється зі зміни азимутів базових станцій, у зоні дії яких перебували абоненти. При цьому, знаходячись в одному місці абонент може перебувати у зоні дії декількох найближчих до нього базових станцій, що пов`язано з навантаженням на конкретну базову станцію абонент обслуговується найменш навантаженою з них.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі захисника на лист ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики», яка стверджує про те, що надані ним файли на дисках, ймовірно не відповідають оригіналам, колегія суддів також не може брати до уваги, оскільки вказане товариство не відноситься до експертних установ та не надає експертних висновків, за недостовірність яких передбачена кримінальна відповідальність.

Твердження апеляційної скарги прокурора з приводу рішення суду про визнання ОСОБА_10 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправданні його за ч.2 ст.292 КК України, колегія суддів є необгрунтованими, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і спростовуються дослідженими доказами.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення в тому, що він спільно з невстановленими в ході слідства особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) загально небезпечним способом здійснив пошкодження магістрального нафтопроводу Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка з метою подальшого таємного викрадення з нього товарно-матеріальних цінностей.

На обґрунтування пред`явленого обвинувачення органом досудового слідства були надані такі докази як:

- повідомлення НГВУ «Охтирканафтогаз» та додатки до нього, яке підтверджує, що трубопровід «Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка» відноситься до магістральних трубопроводів і є об`єктом підвищеної небезпеки, його пошкодження вчинено загально небезпечним способом знищенням антикорозійного покриття, наскрізним механічним свердлінням, проведенням зварювальних робіт на тілі труби, монтажем виготовленого кустарним способом обладнання;

- протокол огляду місця події від 19.06.2016;

- протокол огляду транспортного засобу від 20.06.2016;

- протокол обшуку від 24.06.2016, проведеного за місцем проживання ОСОБА_10 , згідно якого у останнього не було виявлено речей, які б свідчили про його причетність до вчинення злочину.

Як вказав допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , проведені роботи на тілі труби є середньої складності і займають не менш ніж півгодини, для вказаних робіт необхідний зварювальний апарат і не тільки. Вказаного обладнання у ОСОБА_10 виявлено не було як на місці врізки, затримання, так і за місцем проживання.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції було встановлено, що з моменту виявлення вантажного автомобіля «КАМАЗ» з причепом і до моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_10 пройшов не значний проміжок часу, який унеможливлював проведення зварюваних робіт на місці і відкачки нафти.

Таким чином, судом першої інстанції було обґрунтовано зроблено висновок про відсутність доказів винуватості ОСОБА_10 за ч. 2 ст.292 КК України по даному кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного покарання також не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і відповідно до вимог ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу обвинуваченого, так і відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Зокрема, було враховано, що злочин не був доведений до кінця, а тому фактичних втрат майна власника не настало, збитки відшкодовані шляхом повернення майна, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого ними злочину, його особу, відсутність судимостей, статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і ФОП, стан його здоров`я та характеристику.

Призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисника в частині стягнення шкоди та зняття арешту з речових доказів та прокурора в частині зняття арешту і повернення автомобіля та причепа, то вони є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема: п.7) чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку, а згідно ч.1 ст.129 цього Кодексу, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, а у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду (ч.3 ст.129 КПК).

З вироку суду вбачається, що ПАТ «Укрнафта» пред?явила цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення 4468,81 грн. вартості проведених ремонтних робіт на тілі магістрального трубопроводу «Анастасівка-Артюхівка-Талалаївка» в результаті несанкціонованої врізки, який був задоволений судом першої інстанції в повному обсязі.

Разом з тим, суд першої інстанції одночасно виправдав ОСОБА_10 в пред?явленому йому обвинуваченні щодо пошкодження магістрального нафтопроводу загально небезпечним способом за недоведеністю, що мало б наслідком залишення цивільного позову без розгляду, чим порушив вимоги ч.3 ст.129 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисника та прокурора з приводу не вірного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність і як наслідок не вірне вирішення долі речових доказів (безпідставне повернення автомобіля «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим причепом д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_37 ), то колегія суддів вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки злочин ОСОБА_10 був вчинений за допомогою цього транспортного засобу з бортовим причепом, а відтак даний автомобіль з причепом був використаний ним для вчинення умисного, корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, за який встановлено основне покарання у виді позбавлення волі, і є засобом вчинення цього злочину.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які зокрема передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно п.1 ч.2 цієї статті спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

При цьому, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення злочину (п.4 ч.1 ст.96-2 КК).

У відповідності до приписів ч.9 і ч.10 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, яке підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Однак суд першої інстанції, ухваливши обвинувальний вирок відносно ОСОБА_10 , не дотримався вказаних вище вимог закону та прийняв необґрунтоване і невмотивоване рішення про передачу вказаного автомобіля з причепом ОСОБА_38 .

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно ч.1 ст.413 цього Кодексу, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню

Відповідності до вимог ст.5 та ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), в даному випадку підлягає зарахування період з 19.06.2016 по 18.05.2018 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2017 року відносно ОСОБА_39 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_40 на користь ПАТ «Укрнафта» 4468,81 грн. вартості проведених робіт.

На підставі ст.ст.96-1 і 96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України, застосувати спеціальну конфіскацію до належного ОСОБА_41 автомобіля «КАМАЗ 5320», на якому закріплені д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться металева ємність, з причепом, на якому закріплені д.н.з. НОМЕР_7 , в кузові якого знаходяться дві металеві ємності, що знаходиться на зберіганні на майданчику ТКіПРС НЕВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Київська, 95-А конфіскувати як знаряддя вчинення злочину.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), зарахувати ОСОБА_42 строк попереднього ув`язнення з 19.06.2016 по 18.05.2018 включно в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4