Суддя ОСОБА_1
Справа № 627/1072/15-к
Провадження № 1-кп/644/717/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м.Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11
законних представників обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 .
Обвинувачених- ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв*язку в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000203 та №0000503 у відношенні:
- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, учня групи Т-38 Краснокутського ПАЛ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2, ст. 187 ч.3, 185 ч.3 КК України-
- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Костянтинівка, Краснокутського району Харківської області, громадянина України, учня групи Т-39 Краснокутського ПАЛ зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України-
- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, учня групи П-36 Краснокутського професійного аграрного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України -
- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Любівка Краснокутського району Харківської області, громадянину України, маючому середню-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 , 185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И ЛА :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_19 за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.2, ст. 187 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_18 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, ОСОБА_17 за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 , ст. 289 ч.2 КК України.
Вказане кримінальне провадження надійшло відповідно до ухвали АСХО до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова 07.08.2018 року.
Строки тримання обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_17 спливають 14.08.2018 року.
Прокурор заявив клопотання про продовження цим обвинуваченим строку тримання під вартою ще на 60 днів кожному.
В обгрунтування своїх клопотань прокурор посилається на те, що М*якенький обгрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого та тяжких злочинів, ніде не працює, не має джерела доходів, раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може впливати на потерпілих та свідків, може переховуватися від суду.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_17 послався на те, що він обгрунтовано підозрюється в скоєнні двох тяжких злочинів, , не працює, по місцю реєстрації не проживає, раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може впливати на потерпілих та свідків, може переховуватися від суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та подав клопотання про зміну своєму підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашеній арешт з 22-00 год до 06-00 год.
Своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_20 за його розрахунками відповідно до ст.72ч.5 КК України вже утримується під вартою понад 5 років. За цей час були допитані потерпілі та свідки, досліджені докази, а тому відсутні ризиики, що наведені прокурором в клопотанні. При відсутності інших ризиків сама по собі обгрунтована підозра не може слугувати виправданням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 проти клопотання прокурора заперечувала та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу своєму підзахисному з тримапння під вартою на особисте зобов*язання.
Зазначає, що ОСОБА_17 було взято під вартою за вироком суду від 07.04.2017 року, який було скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області, а тому підстави для тримання ОСОБА_17 під вапртою відсутні.
Представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора та заперечував проти клопотань захисників обвинувачених.
Інші потерпілі та їх представники в судове засідапння не з*явилися.
Обвинувачені ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , законний представник ОСОБА_15 підтримали клопотання своїх захисників.
Інші обвинувачені, їх законні представники та захисники підтримали клопотання захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , проти клопотання прокурора заперечували.
Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступмного висновку:
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної в рішенні від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Такими ознаками є тяжкість та суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані та переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Так, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 , колегією суддів встановлено, що ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29.06.2016 року відносно ОСОБА_15 був змінений запобіжний захід з особистої поруки на тримання під вартою при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням за ст.185ч.3 КК України. 08.06.2016 року Дергачівським райсудом Харківської області відносно ОСОБА_15 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за обвинуваченням за ст.187ч.3, 289ч.2 КК України. В подальшому обраний відносно нього запобіжний захід було продовжено судом та Апеляційним судом Харківської області при скасуванні вироків відносно цього обвинуваченого.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 закінчується 14 серпня 2018 року.
Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та приведені на їх противагу сторонами кримінального провадження доводи, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_20 , тяжкість покарання за особливо тяжкий та тяжкі злочини, у вчиненні якого в тому числі обвинувачується останній, який не працевлаштований, не має законних джерел для існування, колегія суддів прийшла до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування від суду та можливість незаконно вплинути на потерпілих, свідків та інших співучасників скоєння даних злочинів, а також можливість скоїти інші кримінальні правопорушення. Вагомість приведених ризиків на момент розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу не зменшилась.
З приводу заявленого захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_21 клопотання про зміну ОСОБА_22 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи викладені адвокатом у клопотанні є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу адвокатом доведено не було.
Відтак, за наявності системного зв`язку приведених ризиків, обґрунтованої підозри, тяжкості покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого, в тому числі, обвинувачується ОСОБА_19 , а також наявність публічного інтересу, у суду не має підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_22 обраного раніше запобіжного заходу.
Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснообвинуваченого ОСОБА_17 , колегією суддів вказано наступне.
Так, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 , колегією суддів встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому обрано для забезпечення виконання вироку Краснокутського райсчуду Харківської області від 07.04.2017 року, яким його було засуджено за ст.185ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі.
В подальшому вказаний вирок було скасовано Апеляційним судом Харківської області, однак запобіжний захід не був змінений.
Наразі, об*єм обвинувачення відносно ОСОБА_17 збільшився, оскільки в Дергачівському райсуді Харківської області роглядалося криміналшьнеи провадження за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_17 за ст.289ч.2 КК України.
Ухвалою АСХО від 21.06.2018 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_17 був продовжений до 14.08.2018 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не має джерела доходів, схильний до скоєння кримінальних правопорушень.
Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та приведені на їх противагу сторонами кримінального провадження доводи, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_17 , тяжкість покарання за тяжкі злочини, в яких обгрунтовано підозрюється обвинувачений, а також дані про особу обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання та продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування від суду та можливість незаконно вплинути на потерпілих, свідків та інших співучасників скоєння даних злочинів, а також вчиненння інших кримнальних правопорушень..
З приводу заявленого захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 клопотання про зміну ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наособисте зобов*язання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи викладені адвокатом у клопотанні є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі судупри його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу адвокатом доведено не було.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу та згідно статей 7-9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом з тим, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Також, у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відтак, з огляду на приведене, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Особи обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема одне з яких віднесено згідно статті 12 КК України до особливо тяжких злочинів.
Колегія суддів зазначає, що на теперішній час лише призначено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, до підготовчого судового розгляду, який ще не закінчений..
Тому, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкціями статей Кримінального кодексу України, які інкриміновані обвинуваченим, останні можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілих та інших учасників у цьому кримінальному провадженні. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їм інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому колегія суддів приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинувачених строком на 30 днів.
Колегією суддів вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає, на думку колегії суддів, застосування таких. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченим діяння.

Керуючись ст.ст.177-178, 314, 376ч.2 КПК України колегія суду, -

УХВАЛИЛА :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_21 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_19 з тримання під вартою на домашній арешт- відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_17 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовитии.
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження обвинуваченим ОСОБА_19 та ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 11 вересня 2018 року кожному.
Ухвала оскарженню не підлягає..

Головуючий
ОСОБА_1

Суддя
ОСОБА_23

Суддя
ОСОБА_3