12.09.2018 Провадження № 1-кп/331/26/2018
Єдиний унікальний номер 331/4659/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2018 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта вища, не
одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.1, 128 КК України,
18 жовтня 2015 р., приблизно о 22 год. 38 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на спричи-нення тілесного ушкодження, знаходячись на другому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , біля дверей квартири АДРЕСА_3 , під час виниклого конфлікту з ОСОБА_10 на грунті тривалих неприязних відносин, наніс ОСОБА_10 не менше чотирьох ударів руками по обличчю та голові, не менше двох ударів ногами по тулубу та кінцівках, чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта № 5102 від 23.12.2015 р. тілесні ушкодження, а саме: синці в ділянці правого стегна, припухлість м`яких тканин у правій скроне-вій області, садна в області спинки носа, на верхній губі, в ділянці правого стегна, в області лівої гомілки, в області лівої кісті, які в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Не зупиняючись на скоєному, 18 жовтня 2015 року, приблизно о 22 годині 40 хв., ОСОБА_11 , знаходячись біля дверей квартири АДРЕСА_4 , після заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок власної злочинної недба-лості, не передбачаючи можливості заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження іншій особі, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, не зустрівши опору через похилий вік потерпілого, схопив ОСОБА_10 руками за корпус тіла та кинув на сходинковий марш, внаслідок чого ОСОБА_10 упав на сходи на ліву руку, отримавши згідно висновку експерта № 5102 від 23.12.2015 р. закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком посттравматичної нейропатії лівого ліктьового і серединного нерву, помірного парезу лівої кісті, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечним для життя, але таке, що спри-чинило тривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.
2.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні злочи-
нів не визнав та пояснив суду, що 18.10.2015 р. приблизно о 23 годині він разом зі своєю цивіль-
ною дружиною відпочивали, вона погано себе почувала. Оскільки, сусіди згори шуміли та зава-жали їм, його дружина пішла до них. Потім він почув у під`їзді шум, вийшов та пішов на верхній поверх, побачив свою дружину та потерпілого ОСОБА_10 , які на підвищених тонах розмовляли, він зрозумів, що ОСОБА_10 може застосувати силу, тому він відштовхнув дружину у бік і вони схопилися з потерпілим. У цей час потерпілий стояв на сходинковій пло-щадці свого поверху, а він стояв на 1-2 сходинки нижче за потерпілого. Проявивши агресію та намагаючись нанести удар, потерпілий навалився на нього, нахилився, зробивши крок уперед, від цього вони разом упали та покотилися по сходинах вниз. Під час падіння потерпілий знаходився на ньому, коли вони скотилися на міжповерховий майданчик, потерпілий знову хотів нанести йому удар кулаком лівої руки, але промахнувся та влучив кулаком у бетонну підлогу, після чого схопився за свою руку та став з нього сповзати. Він підвівся та допоміг підвестися потерпілому, відвів того до квартири. Вважає, що потерпілий спричинив собі сам травму руки, тілесні ушкодження міг отримати під час падіння сходинами. Наполягав на тому, що цілеспрямовано потерпілому удари не наносив, а навпаки удари наносив йому потерпілий. Внаслідок бійки він також отримав тілесні ушкодження: були розбиті губа, ніс, потилиця, спина.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати за доцільне дослідження доказів у повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наданими сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що 18.10.2015 р. приблизно о 22 год. 30 хв., у двері подзвонили, він відчинив двері та побачив сусідку ОСОБА_12 , яка поводила себе агре-сивно, почала кричати, що нібито вони з дружиною заважають їм, шумлять. Він почав її відтис-няти з квартири, силу до неї не застосовував. Коли вони вийшли на сходинковий майданчик, він намагався заспокоїти її словами, в цей час він стояв напівбоком до сходин. До нього ззаду підійшов ОСОБА_9 та без будь-яких пояснень почав наносити йому удари по голові ззаду справа. Він розвернувся до ОСОБА_9 обличчям, але той продовжував наносити йому удари по обличчю, розбив ніс до крові. Намагаючись припинити дії ОСОБА_9 , він схопив останнього за тіло обома руками, але побачив, що ОСОБА_13 повалила його дружину, почала її душити, тому він відпустив ОСОБА_9 та почав відтягувати ОСОБА_12 від своєї дружини. Потім він побачив, що ОСОБА_9 знову наближається до нього, в цей час вони знаходилися біля верхньої сходинки, при цьому ОСОБА_9 схватив його за поперек, розвернувся впівоберта та здійснив кидок, перекинувши його через ліве стегно, від чого він упав на сходини разом з ОСОБА_9 . Вони скотилися на міжповерховий майданчик. Він відчув гострий біль у лівій руці, яка була вивернута. Йому вдалося підвестися та він пішов додому, йому допомогла сусідка ОСОБА_14 , яка вийшла в під`їзд на шум. Потім його госпіталізували до 5-ї лікарні.
Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що 18.10.2015 р. вона з чоловіком знаходилася вдома, ніякого шуму у них не було. Після 22 години хтось подзвонив у двері, чоловік відчинив, там була сусідка з нижнього поверху ОСОБА_16 , яка почала кричати, що вони їй заважають. ОСОБА_17 почав виводити ОСОБА_16 з квартири, але насилля до неї не застосовував. На крики прийшов ОСОБА_9 , який одразу наніс її чоловіку удар кулаком по потилиці, а коли той розвернувся, наніс ще удар кулаком в обличчя. Побачивши, що відбувається, вона почала кричати, а ОСОБА_16 штовхнула її на купу цеглин та почала закривати їй рота рукою, вона упала. Коли вона підвелася, то побачила, що ОСОБА_9 схопив її чоловіка ОСОБА_10 та кинув через стегно, від чого той упав і покотився сходинами донизу. Також на її крики вийшла сусідка ОСОБА_14 , яка викликала швидку допомогу та працівників міліції. Почувши це, ОСОБА_9 та ОСОБА_16 припинили свої дії. Внаслідок побиття у чоловіка були синці на обличчі та зламана ліва рука.
Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що восени 2015 р., після 22 години вона почула у
під`їзді крики, кричала ОСОБА_15 про допомогу. Вона вийшла у під`їзд і побачила, що
3.
ОСОБА_10 лежав на площадці між поверхами, біля нього знаходився ОСОБА_9 , що між ними відбулося, хто кому наносив удари вона не бачила. Бачила, що у ОСОБА_10 була кров на обличчі, а також візуально було видно, що у нього зламана ліва рука, яка була вивернута. Вона запропонувала ОСОБА_9 та ОСОБА_16 викликати швидку допомогу та міліцію, а потім сама почала викликати швидку.
Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що дату цих подій вона не пам`ятає, але в той день вона погано себе почувала, з квартири ОСОБА_20 , яка розташована поверхом вище, були чутні шуми, гуркіт. Вона піднялася до них, аби зробити зауваження, подзвонила в двері, на площадку вийшов ОСОБА_10 , грубо розмовляв із нею, ухопив її за халат та намагався скинути сходинами. На крики прийшов її чоловік ОСОБА_9 , він стояв на сходинці нижче від сходинкового майданчика, в цей час ОСОБА_10 почав наносити ОСОБА_9 удари, після чого вони не втрималися та обидва полетіли сходами донизу, упали на підлогу між поверхами, ОСОБА_21 знаходився знизу, а ОСОБА_10 зверху. Потім Денис підвівся та допоміг ОСОБА_10 також підвестися. В обох були розбиті обличчя, у чоловіка також була рана на потилиці, зідрана спина. Наступного дня вони зустріли ОСОБА_10 в лікарні, вона бачила, що в нього забинтована рука.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 жовтня 2015 р., ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із заявою, зазначивши, що 18.10.2015 р. о 22 год. 45 хв. його сусід із квартири АДРЕСА_5 спричинив йому тілесні ушкод-ження, а саме зламав йому руку, спричинив травму обличчя та правої сторони голови (т.1 а.с.201-202).
Згідно висновку експерта № 5102 від 23.12.2015 р. закритий перелом променевидної кістки у типовому місці зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком посттравматичної нейропатії лівого ліктьового та серединного нервів, помірного парезу лівої кісті у ОСОБА_22 кваліфікуються як середнього ступеню тяжкості, які не небезпечні для життя але потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день. Крововиливи в області правого стегна, припухлість м`яких тканин в правій скроневій області, садна в області спинки носа, на верхній губі, в області правого стегна, в області лівої гомілки, в області лівої кісті у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ці ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути при обставинах, викладених освідуваним. Характерні ознаки травмуючих предметів на тілесних ушкодженнях не відображені, тому відсутня можливість їх ідентифікувати (т.1 а.с.203-206).
Згідно висновку експерта № 5103д від 23.12.2015 р. взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень могли бути будь-якими за умови доступності відповідної ділянки тіла для нанесення удару, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 утворилися не менше ніж від 6-ти травмуючих впливів (т.1 а.с.207-210).
Згідно висновку експерта № 1969д від 26.05.2016 р. не виключено утворення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень за обставин, на які він зазначає під час допиту (т.1 а.с.211-214).
Під час проведення слідчого експерименту 29.06.2016 р. та доданої фототаблиці потерпілий ОСОБА_10 надав пояснення щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 за обставин, на яких потерпілий наголошував під час судового розгляду (т.1 а.с.215-225).
Згідно висновку експерта № 598 від 20.02.2016 р. садна в області спини, правого плеча, потиличної частини голови (за даними наданої медичної документації, без зазначення кількісних та морфологічних характеристик) у ОСОБА_9 кваліфікуються самі по собі як легкі тілесні ушкодження, могли утворитися від дії тупого предмету, характерні особливості травмуючих предметів на встановлених у ОСОБА_9 тілесних ушкодженнях не відобразилися (т.2 а.с.28).
Згідно висновку експерта № 599Д від 20.02.2016 р. утворення встановлених у ОСОБА_9 пошкоджень можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень. Враховуючи дані медичної документації та локалізацію
4.
встановлених зон травмування у ОСОБА_9 , йому було спричинено не менше 4-х трав-
В обох висновках експертів №№ 598 та 599Д в мотивувальних частинах зазначено, що ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує показання потерпілого та спростовує показання обвинуваченого щодо його стану під час бійки.
Дослідивши надані учасниками кримінального провадження докази, показання обвинува-
ченого, потерпілого та свідків, суд вважає, що вони є допустимими та достовірними, узгод-жуються між собою в частині наявного конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ст.125 ч.1 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, та за ст.128 КК України за ознаками необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст.66 КК України, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочи-нами невеликої тяжкості, об`єм обвинувачення, думку потерпілого про призначення обвинуваче-ному покарання відповідно до вимог закону та спричиненої йому шкоди, особу винного, який раніше не був засудженим, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, має постійне місце проживання, має джерело доходів, вибачився перед потерпілим та вчиняв спроби відшкодувати потерпілому завдану шкоду, на що останній відмовився, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у вигляді обмеження волі, передбаченого санкцією ст.128 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України. За ст.125 ч.1 КК України суд вважає можливим призначити покарання у виді громадських робіт.
Частиною 1 статті 49 КК України передбачено:
1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (стаття 125 ч.1 КК України);
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (стаття 128).
Згідно зі ст.74 ч.5 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено злочин невеликої тяжкості, передбачений ст.125 ч.1 КК України, санкція якої передбачає покарання менш суворе, ніж обмеження волі. З дня вчинення обвинуваченим даного злочину 18.10.2015 р. минуло понад два роки. Відтак, обвинувачений підлягає звільненню від покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
5.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_23 підтримав заявлений потерпілим цивільний позов у повному обсязі.
Прокурор просила цивільний позов задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_24 заявлений позов не визнали, вважають, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів не доведена, він також отримав тілесні ушкодження від дій потерпілого під час конфлікту та поніс певні витрати на своє лікування.
Вирішуючи заявлений цивільний позов суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.ст.127, 128, 129 КПК України обов`язок відшкодування мате-ріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати відсутні.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2016 р. запобіжний захід відносно ОСОБА_9 обраний у виді особистого зобов`язання, який суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін. Під час підготовчого судового засідання та подальшого судового розгляду клопотання від учасників судового провадження щодо обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу не надходили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
На підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
6.
Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 НОМЕР_1 гривні 40 коп. (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот чотири грн. 40 коп.).
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_26