Ухвала
про залишення скарги без руху

10 вересня 2018 року
м. Київ

справа № 189/1812/17
провадження № 51- 8595 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 липня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати зазначені судові рішення та призначити новий судовий розгляд.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктами 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Проте, відповідно до вимог ст. 438 КПК засуджений не вказав у скарзі, з яких саме підстав ним подана касаційна скарга на судові рішення.
Викладені у скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст.436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
На думку Суду, вимога засудженого у скарзі про скасування судових рішень і призначення нового судового розгляду не є конкретною, оскільки він не зазначив в суді якої інстанції він просить призначити новий розгляд, тому скаржнику необхідно конкретизувати свою вимогу про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового судового розгляду відповідно до положень ст. 436 КПК.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, ОСОБА_4 подав скаргу на судові рішення, у якій зазначив про необ`єктивність судового розгляду, неврахування судом суперечливих показань потерпілих щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, при цьому вважає, що сумнівні показання учасників провадження суд повинен враховувати на користь обвинуваченого на підставі чинного законодавства України, однак наведені доводи у скарзі відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Засуджений ОСОБА_4 , зазначаючи у скарзі про те, що при призначенні йому покарання судом не враховано ряд пом`якшуючих обставин та що злочин він не вчиняв, не навів переконливих обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та які норми КПК чи Кримінального кодексу України порушено судом при постановленні цих рішень, з урахуванням положень статей 412, 413 КПК.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 липня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3