Справа № 738/657/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/683/2018
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2018 року засуджений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Менського районного суду Чернігівської області щодо умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання, працює та має одне заохочення.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року засудженому було відмовлено у задоволенні клопотання. Таке рішення суду мотивоване тим, що відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Враховуючи, що засуджений за час відбування покарання мав дев`ятнадцять стягнень, беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення за весь період строку відбування покарання, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, засуджений просить скасувати ухвалу суду та прийняти рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України. Вказує на необ`єктивність зі сторони керівництва установи щодо нього. Зазначає, що дійсно за час відбування покарання отримав 19 стягнень, проте всі вони були отримані ним будучи у слідчому ізоляторі м. Дніпро. На сьогодні вбачає зміни в своїй поведінці, працює, за що і отримав заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також вбачає свою готовність щодо виховання та піклування доньки.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та мотивував її доводами з вищевказаних підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК, суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу він в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від покарання.

Розглядаючи клопотання, суд, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду, зваживши при цьому на те, що засуджений за час відбування покарання мав дев`ятнадцять стягнень, врахував особу засудженого, його поведінку, характеристики, ставлення до праці, не довів своє виправлення за весь період строку відбування покарання, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, дійшов обґрунтованого висновку, у зв`язку з чим цілком правомірно відмовив в задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

При розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції ОСОБА_7 , стверджував, що він що дійсно за час відбування покарання отримав 19 стягнень, проте всі вони були отримані ним будучи у слідчому ізоляторі м. Дніпро, та на сьогодні вбачає зміни в своїй поведінці, працює, за що і отримав заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також вбачає свою готовність щодо виховання та піклування доньки.

При дослідженні матеріалів судової та особової справ засудженого колегія суддів встановила, що він двічі був засуджений за скоєння умисних злочинів.

Так, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.04.2016 року по 21.06.2017 рік включно, а з 22.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З характеристики ДУ Менська виправна колонія видно, що перебуваючи у Дніпропетровській УВП № 4 зарекомендував себе негативно, а саме, систематично допускав порушення встановленого режиму тримання, за що до нього було застосовано 19 стягнень, до суспільно-корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися. За час перебування в Менській виправній колонії № 91 зарекомендував себе позитивно, дотримується порядку та умов відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Крім того, можливість застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України, настала тільки у зв`язку із застосуванням Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за № 838-VIII від 26.11.2015 року, та враховуючи поведінку засудженого не лише за період, що передує застосуванню пільги, а й за весь час відбування покарання, та те, що засуджений за час відбування покарання мав 19 стягнень, тому висновок місцевого суду, викладений в ухвалі від 21 травня 2018 року про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 колегія суддів апеляційного суду вважає правильним і підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення у кримінальному провадженні не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 415, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4