Справа №483/1729/17 24.04.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши кримінальне провадження №0000 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_5 та прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2017 року стосовно,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого начальником автоколони ДП «ПиК» ПП «ПиК», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-якою його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, на підставі ст. 47 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України закрито.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_9
потерпіла ОСОБА_5
представник потерпілої ОСОБА_10
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах потерпіла та прокурор виклавши аналогічні вимоги, просять скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу ДП «ПиК» ПП «ПиК» за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Узагальнені доводи апеляційних скарг.
В своїх апеляційних скаргах прокурор та потерпіла виклали аналогічні вимоги та доводи незаконності рішення суду щодо застосування до ОСОБА_7 ст.47 КК України.
Так, апелянти посилаються на те, що при вирішенні питання про передачу обвинуваченого на поруки, судом не взято до уваги недоліки, що містяться у клопотанні про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та в протоколі загальних зборів ДП «ПиК» ПП «ПиК».
Зазначають, що у протоколі не вказано, які саме заходи впливу планується застосувати до ОСОБА_7 для його виправлення та перевиховання, не зазначені відповідальні особи. Документи, подані до суду, про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності підписані неналежною особою.
Крім того, стверджують, що на теперішній час поведінка обвинуваченого не містить ознак розкаяння про вчинене, що є обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. З боку ОСОБА_7 відсутні будь-які дії щодо намагання примиритися із потерпілою стороною та будь-яким чином відшкодувати завдану шкоду.
За такого, на думку апелянтів, застосування до ОСОБА_7 положень ст. 47 КК України є неможливим.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, вчиненого за наступних обставин. 10.09.2017 року приблизно о 19 год. 35 хв. він, перебуваючи в приміщенні банкетної зали, розташованої в одній із будівель на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, під час святкування дня народження ОСОБА_11 на підґрунті раптово виниклого конфлікту, не маючи прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно штовхнув її обома руками в груди, одночасно надавши її тілу прискорення, при цьому не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити. В результаті цього потерпіла не втрималась на ногах і впала на тверду рівну підлогу спиною донизу, завівши при цьому свою ліву руку за спину, внаслідок чого отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому голівки променевої кістки зліва, яке відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладів здоров`я.
Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України (у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ДП «ПиК» ПП «ПиК»).

Задовольняючи клопотання захисника, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місце роботи характеризується позитивно, щиро покаявся та запевнив суд, що розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та зобов`язується виправдати довіру колективу.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_5 , її представника адвоката ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти доводів, викладених в апеляційних скаргах потерпілої та прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, ч. 1 ст.47 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності регулюються розділом IX Кримінального кодексу України, а також постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Відповідно до роз`яснень пункту 5 зазначеної постанови ВСУ звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою для такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Як вбачається з ухвали, суд першої інстанції, застосувавши щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ст.47 КК України, послався на те, що останній за місцем роботи характеризується позитивно, розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та зобов`язується виправдати довіру колективу.

Однак, ці висновки суду не в повній мірі відповідають дійсним обставинам провадження.

Із вимог закону вбачається, що щире каяття (розкаяння) передбачає визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному правопорушенні невеликої тяжкості, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 128 КК України визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пом`якшуючих покарання обставин під час досудового розслідування не встановлено. Зазначене свідчить, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 не визнавав себе винним, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, будь яких заходів для усунення наслідків неправомірної поведінки не приймав, перед потерпілою не вибачився. Обвинувачений визнав себе винним у скоєнні злочину лише в судовому засіданні.

Вказане, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що обвинувачений лише формально в суді заявив про своє розкаяння у вчиненому.

Крім того, в клопотанні про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності йде посилання на рішення зборів трудового колективу ДП «ПиК» ПП «ПиК № 1 від 01.11.2017 року щодо зобов`язань колективу здійснювати заходи виховного характеру відносно обвинуваченого. Проте, згідно зі змісту протоколу загальних зборів, трудовий колектив підприємства не брав на себе таких зобов`язань .

Більше того, в самому клопотанні зазначена мета взяття особи на поруки: «…надання йому (обвинуваченому) можливості бути звільненим від кримінальної відповідальності», при цьому відсутні будь-які дані про те, які будуть вживатись заходи виховного характеру до обвинуваченого.

Таким чином, суд, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, застосував закон, який не підлягав застосуванню, зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам провадження, та ухвалив судове рішення без дотримання вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_5 задоволенню.
Разом з тим, скасовуючи ухвалу, апеляційний суд, у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.407 КПК України, призначає новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в процесі якого необхідно повно і об`єктивно розглянути справу та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_5 та прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2017р., якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України на підставі ст. 47 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: