пр. № 1-кп/759/912/18
ун. № 759/9760/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному 10.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003885 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувальний акт з додатками, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003885 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 25.06.2018 року.

26.06.2018 року ухвалою суду було призначено підготовче судове засідання.

Дане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду м. Києва.

Як зазначено у обвинувальному акті, ОСОБА_3 09.05.2018 року близько 12 год. 52 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Перемоги в м. Києві, зі сторони вулиці А. Туполєва у напрямку вул. Г. Вітрука, в м. Києві, назустріч транспортним засобам що рухаються по пр. Перемоги в м. Києві, по посадковому майданчику зупинки громадського транспорту «метро Святошино».

В цей же час по проїзній частині призначеної для посадкового майданчику зупинки громадського транспорту «метро Святошино» пішохід ОСОБА_5 , розпочала рух у напрямку до маршрутного автобуса №188, який зупинився на зупинці громадського транспорту для проведення посадки - висадки пасажирів.

Проігнорувавши правилами безпеки у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ОСОБА_3 , під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , яка рухалась до маршрутного автобуса, не переконавшись в безпеці скоїв наїзд на останню.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимоги п.п. 1.3, 10.1, 10.9 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням її з обвинуваченим, зазначила, що матеріальних чи інших претензій до обвинуваченого не має, вони примирились.

Обвинувачений вказав, що він не оспорює своєї вини, наслідки закриття справи з даних підстав розуміє та просить задовольнити клопотання потерпілої.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заявленого потерпілою клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з даних обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно наданої суду розписки потерпіла немає до нього будь-яких претензій, шкода відшкодована, потерпіла примирилась з останнім, що вона підтвердила і в суді.

Враховуючи те, що у справі наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у ст.46 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, і обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки такого закриття справи та керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно якої передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання потерпілої та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 370, 372 КПК України, ст. 46 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене 10.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003885 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Ухвалу суду може бути оскаржена учасниками процесу до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1