Справа № 200/9991/18
провадження №1-кс/200/6278/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,оглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , про скасування арешту майна у порядку ст.. 174 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 червня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , про скасування арешту майна у порядку ст.. 174 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000032 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

В рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на грошові кошти які було вилучено під час проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_3 та грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп».

Приймаючи рішення про накладення арешту на грошові кошти суд виходив з доводів клопотання слідчого про необхідність зібрання найближчим часом достатніх доказів, необхідних для повідомлення про підозру у сприянні керівником ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами діяльності терористичних організацій так званих «ДНР» та «ЛНР», що виразилось у наданні вказаним терористичним організаціям грошових коштів з прибутку, які були отримані в ході здійснення реалізації товарів, які використовуються у харчовій промисловості на територіях, які тимчасово контролюються терористичними організаціями так званими «ДНР» та ЛНР» філіями 'ГОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», які фактично розташовані в м. Луганську та м. Дебальцеве.

Разом з тим, на протязі більше одного року про підозру ОСОБА_3 та іншим працівникам ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено. А тому вважає, що подальший арешт коштів є нічим не виправданим та занадто обтяжливим заходом у зв`язку з чим звертається до суду з відповідним клопотанням.

Суд, оглянувши матеріали клопотання прийшов до наступного висновку.

Згідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім,ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім,ї заінтересовані у результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною четвертою статті 35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2.У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідні норми гарантують неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Враховуючи те, що суддя ОСОБА_1 є уродженкою міста Донецька, тривалий час працювала та мешкала у м. Луганську, що є частиною тимчасово окупованої території України на якій залишились мешкати родичі судді, що викликає побоювання за життя та здоров`я останніх. Крім того, на вищезазначеній окупованій території України залишилось приватне майно судді, а тому участь у даній справі є неможливою з вищезазначених обставин та може в подальшому викликати сумніви в неупередженості судді у будь-кого з учасників кримінального провадження.

Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у його об`єктивності.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що для реалізації демократичних принципів, сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу і для забезпечення правильного вирішення спору, та з наявності підстав з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можливості скасування рішення з підстав незаконності складу суду, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді ОСОБА_1 та направити справу до канцелярії суду для повторного автоматизованого перерозподілу справ між суддями для її розгляду в іншому складі суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. ст. 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Самовідвід судді ОСОБА_1 -задовольнити.

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , про скасування арешту майна у порядку ст.. 174 КПК України - передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1