справа № 566/393/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року с.м.т. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:
головуючого - одноособово судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Млинів Рівненської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесені в ЄРДР 22.02.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Млинів Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, не депутата, невійськовозобов`язаного, неодноразово судимого, а саме:

- вироком Млинівського районного суду від 15.06.2005 року за ч.1 ст.187 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2007 за ч.3 ст. 186 КК України на 6 років позбавлення волі;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09.11.2009 за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі;

- вироком Острозького районного суду Рівненської області від 25.02.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09.11.2009 і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 4 місяці;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 15.10.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 04.11.2016 року звільненого від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, вільно володіючого українською мовою, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2018 року, приблизно о 04-00 год., переслідуючи корисливий мотив, спрямований на власне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 приїхав велосипедом марки "Азімут" гірського типу сіро-жовтого кольору до багатоквартирного двоповерховго житлового будинку АДРЕСА_3 , де підійшов до входу в квартиру АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, проник через вхідни двері, які не були замкнені на замок, в приміщення квартири, де в кладовій кімнаті коридору виявив та таємно заволодів, належним ОСОБА_6 майном а саме: куртками камуфляжними в кількості 7 шт., загальною вартітсю 719 грн. 35 коп.; комуфляжними штанами в кількості 3 пари, загальною вартістю 203 грн. 95 коп., у яких були 2 шкіряні ремені чорного кольору, вартістю 116 грн. 75 коп.; одним комуфляжним бушлатом, вартістю 206 грн. 43 коп., а всього на загальну суму 1 246 грн. 48 коп.. Заволодівши вказаними предметами комуфляжного одягу, ОСОБА_5 виніс його з приміщення квартири та помістив на раму і руль велосипеда, яким приїхав, а сам знову повернувся в приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі ОСОБА_6 , піднявся по східцях на другий поверх та увійшов у приміщення спальної кімнати, в якій на спинці крісла виявив куртку темно-зеленого кольору, з кишені якої таємно дістав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 та банківську картку КБ "Приватбанк", якими заволодів, поклавши до кишені своєї куртки. Однак, ОСОБА_5 не довів злочин до кінця, оскільки вчинивши усі дії, які вважав необхідними для вчинення крадіжки, увійшов до кімнати-вітальні, де в цей момент був помічений сином власника квартири ОСОБА_7 та самим власником ОСОБА_6 , які затримали його на місці події.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Суду показав, що наміру на проникнення у квартиру потерпілого не мав, оскільки, будучи у стані алкогольного сп`яніння, випадково увійшов до квартири, сплутавши її з житлом свого товариша ОСОБА_8 , в якого перед цією подією, того ж дня, вживав спиртні напої і до якого повертався з наміром продовжити дозвілля. Інші обставини вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті визнав та погодився з обсягом і вартістю майна, яке намагався викрасти, а також з тим, що на місце крадіжки приїхав велосипедом гірського типу, хоча й пояснив, що не пам`ятає, як викрадав, належне ОСОБА_6 майно.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, його вина у вчиненому підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 підтверджується та обставина, що ОСОБА_5 був виявлений і затриманий ним і його сином ОСОБА_7 , під час того, як намагався залишити приміщення належної потерпілому квартири АДРЕСА_5 в ніч з 21 на 22 лютого 2018 року, приблизно о 04-00 год.. При цьому ОСОБА_5 був виявлений на другому поверсі квартири, при ньому також було виявлено ліхтарик, а сам ОСОБА_5 був роззутим.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 підтверджується та обставина, що після затримання ОСОБА_5 у приміщенні квартири та по приїзду працівників поліції, виявилось, що останній мав при собі предмет, схожий на ліхтарик. На першому поверсі квартири виявили, що одяг з кладової було винесено на двір і складено на велосипед, що стояв на подвір`ї будинку. Від велосипеда до входу квартири по снігу вели свіжі сліди взуття.

Аналогічні показання дав в суді свідок ОСОБА_7 , який першим виявив присутність ОСОБА_5 у квартирі по відблиску світла ліхтарика, яким він в той момент користувався, пересуваючись по квартирі. Побачивши його, ОСОБА_5 почав утікати. Тоді, спільно з батьком, ОСОБА_6 , вони затримали ОСОБА_5 , поваливши його на підлогу і утримували, таким чином, до приїзду працівників поліції.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 спростовуються твердження ОСОБА_5 про те, що він мав намір повернутися до будинку свідка та продовжити вживання спиртних напоїв, а також про випадковість проникнення до квартири ОСОБА_6 , оскільки з покзанаь ОСОБА_8 видно, що після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 пішов з будинку свідка . Свідок при цьому замкнув вхідні двері будинку і ліг спати, не чекаючи на повернення ОСОБА_5 ..

Аналіз показань вказаних вище свідків, а саме факт пересування ОСОБА_5 по квартирі ОСОБА_6 без взуття, з використанням увімкненого ліхтарика, а також його намагання утекти, після того, як він був виявлений власниками квартири, підтверджує ту обставину, що ОСОБА_5 , проникаючи до квартири, діяв усвідомлено та під час заволодіння майном потерпілого, намагався бути непоміченим. Вказані обставини в сукупності спростовують твердження обвинуваченого про відсутність у нього наміру на проникнення у належну ОСОБА_6 квартиру з метою вчинення крадіжки майна потерпілого.

З цих підстав, суд відхиляє такі показання ОСОБА_5 та вважає, що в ході судового розгляду доведено наявність у ОСОБА_5 прямого умислу на проникнення до житла потерпілого, а також факт проникнення ОСОБА_5 у належну ОСОБА_6 квартиру, з метою таємного викрадення належного потерпілому майна.

Крім цього, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується іншими дослідженими в суді письмовими доказами по справі.

Так, даними з протоколу огляду місця події від 22 лютого 2018 року, підвтерджується, що під час огляду на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_3 виявлено і вилучено велосипед марки "Азімут" гірського типу сіро-жовтого кольору з поміщеним на ньому комуфляжним одягом, що належить потерпілому ОСОБА_6 . Також під час огляду на прилеглій до будинку території було виявлено і вилучено сліди підошви взуття ( а.с.13-24).

Відомостями з протоколу затримання ОСОБА_5 від 22 лютого 2018 року, підтверджується, що останній фактично був затриманий о 04 год 15 хв. у квартирі ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 . Після затримання здійснено обшук ОСОБА_5 , під час якого у нього було вилучено ботінки "Адідас" чорно-коричневого кольору.

Даними з протоколу огляду місця події від 22 лютого 2018 року, а саме огляду виданих ОСОБА_5 у приміщенні Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області речей, підтверджується та обставина, що ОСОБА_5 заволодів належними ОСОБА_6 банківської карткою "ПриватБанк", а також посвідченням водія на ім`я ОСОБА_6 , які видав працівникам поліції. Також в ході огляду було видано ліхтарик із зеленою кнопкою та червною ниткою на рукоятці. ( а.с.34-40).

Висновком судової трасологічної експертизи № 1..5-112/18 від 29.03.2018 року підтверджується та обставина, що сліди низу взуття розмірами 125х330 мм. та 115х287 мм., вилучені під час огляду місця події - території багатоквартирного двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 могли бути залишені протектором підошви взуття - черевиком на праву ногу з маркувальним написом "ADIDAS", вилученим 22.02.2018 року під час затримання ОСОБА_5 ( а.с.140-149).

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт умисного проникнення ОСОБА_5 у вкартиру ОСОБА_6 з метою викрадення, належного йому на праві власності майна, а також заволодіння ОСОБА_5 майном потерпілого, зокрема комуфляжним одягом на загальну суму 1 246 грн. 48 коп., банківською карткою і посвідченням водія на його ім`я, якими ОСОБА_5 не зміг розпорядитися на власний розсуд та довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий у цій же квартирі його власниками.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, і така кваліфікація його дій на переконання суду є вірною.

Обираючи покарання обвинуваченому за ч.3 ст.185 КК України, суд відповідно до загальних положень Кримінального Кодексу України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, а також стадію його вчинення ( замах), особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є тяжким. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у відповідності до вимог ст.ст. 88-91 КК України судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку ( а.с. 162-184). На "Д" обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
По місцю проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно ( а.с.154). По місцю попередньої роботи характеризується негативно ( а.с.157).
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, а також те, що ним вчинено незакінчений злочин, суд вважає можливим призначити йому покарання на рівні мінімальної межі санкції ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого потерпілими не заявлявся.

З матеріалів кримінального провадження видно, що під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого закінчився 23.04.2018 року. Клопотань про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, в ході судового розгляду, не заявлено.

Також судом встановлено, що експертними установами, які фінансуються за рахунок держави, а саме Рівненським НДЕКЦ МВС України, понесено витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, а саме: судової товарознавчої експертизи в сумі 2860 грн. ( а.с.123); судової трасологічної експертизи в сумі 1430 грн. (а.с. 141). Таким чином, відповідно до ст. ст. 118, 122, 124 - 126 КПК України зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави на фінансування вказаної експертної установи. Решта витрат, зокрема на проведення судової дактилоскопічної експертизи ( а.с. 103), яка доказового значення по справі не має, до стягнення не підлягають.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 126, 368 - 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання - 3 /три/ роки позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком строк перебування його під вартою під час затримання з 04 год.15 хв. 22 лютого 2018 року по 23 лютого 2018 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 за цим вироком рахувати з моменту фактичного затримання при зверненні вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави у рахунок фінансування Рівненського НДКЦ МВС України судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 4290 / чотири тисячі двісті дев`яносто / гривень.

Арешт , накладений ухвалою слідчого судді від 28 лютого 2018 року на велосипед марки "Азімут" гірського типу сіро-жовтого кольору, черевики з написом " ADIDAS" чорно-коричневого кольору - скасувати.

Речові докази:

- сім комуфляжних курток, три пари комуфляжних штанів, у двох з яких шкіряні ремені чорного кольору та один комуфляжний бушлат, а також посвідчення мисливця, дозвіл на зброю, контрольну картку обліку дичини, членський квиток УТМР, банківську картку КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , посвідчення водія, які видані на ім"я ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 ;

- велосипед марки "Азімут" гірського типу сіро-жовтого кольору, що знаходиться на зберіганні у Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - повернути законному володільцю;

- ліхтарик із зеленою кнопкою та червоною ниткою на рукоятці, що знаходиться на зберіганні у Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - конфіскувати;

- два сліди взуття, які вилучені у вигляді гіпсових зліпків, з набранням вироком законної сили - знищити, а два фрагменти слідів пальців рук - залишити при справі.;

- ботінки з написом " ADIDAS" чорно-коричневого кольору, що знаходяться на зберіганні у Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Рівненського Апеляційного суду через Млинівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: