Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 серпня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого,

підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000441 від 21.04.2018 року у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст.187 КК України
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу, та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб до 29 вересня 2018 року з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 528600 гривень.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, недостатність застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначаючи розмір застави слідчий суддя керувався вимогами ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 21 квітня 2018 року приблизно о 12 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до належного ОСОБА_10 будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , та знаходячись у коридорному приміщенні вчинив напад на ОСОБА_10 , а саме: тримаючи у правій році колючо-ріжучий предмет - ніж, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, почав штовхати останню лівою рукою до кімнати, де змусив ОСОБА_10 сісти на крісло.

Після цього, із застосуванням фізичної сили обмотав руки та ноги потерпілої ОСОБА_10 скотчем, у подальшому заклеївши останній рот, обмотавши скотч декілька разів навколо голови, та таким чином деякий час утримував останню, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця під нижньою губою з переходом на підборіддя, синця передньої зовнішньої поверхні середньої частини шиї зліва, симетрично розташованих смугастих синців передніх зовнішніх поверхонь зап`ясть, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та заволодів грошовими коштами в сумі 10 000 грн. належними ОСОБА_10 , а також грошовими коштами в сумі 36 000 грн. та 13 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу доларів США до гривні по курсу НБУ станом на 21.04.2018 складає 339 950 грн., що належали сину останньої ОСОБА_11 , якими розпорядився на власний розсуд.

В поданих апеляційних скаргах:

- захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (із 22 год. по 06 год.); утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України. В обґрунтування апеляційної скарги стверджує, що ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_10 не підтверджений жодним доказом, оскільки потерпіла з моменту внесення відомостей до ЄРДР не написала жодної заяви до правоохоронних органів з приводу незаконного впливу на неї підозрюваним ОСОБА_5 та за захистом не зверталась, а тому посилання суду на цей ризик є безпідставним. Вважає, що обраний запобіжний захід не співрозмірний з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей, веде господарство, здійснює догляд за худобою, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має ряд хронічних захворювань. На думку апелянта, дії ОСОБА_5 не вірно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України і мають кваліфікуватись за ч.1 ст.186 КК України, тому що викрадена сума 6 тис. доларів США та 10 тис. грн. не може утворювати склад злочину, передбачений ч.4 ст.187 КК України. Зазначає, що судом при винесені ухвали не врахована практика Європейського суду з прав людини, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали;

- захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави у значно меншому розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в клопотанні слідчого відсутня інформація про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та займатиметься злочинною діяльністю. Крім того зауважує, що з дати скоєння злочину, з 21 квітня 2018 року, до 02 серпня 2018 року ОСОБА_5 не впливав на потерпілу, свідків та не займався злочинною діяльністю. На думку апелянта, слідчий суддя, визначивши заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб не навів в своїй ухвалі жодної обґрунтованої підстави, яку б він вважав виключною.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_8 , який просить залишити ухвалу без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи за клопотанням слідчого та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не належать до задоволення , виходячи з наступного.
Із матеріалів клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із матеріалів клопотання та судової справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти троків з конфіскацією майна, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був безпосереднім виконавцем злочину стосовно особи похилого віку із застосуванням насильства, у якому він підозрюється, йому відоме місце проживання потерпілої, що свідчить про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_10 шляхом погроз, вмовляння чи переконання з метою зміни показань у кримінальному провадженні

Не заслуговують на увагу покликання захисників про обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Що стосується доводів захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути взяті до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, був безпосереднім виконавцем злочину стосовно особи похилого віку із застосуванням насильства.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Наявна у клопотанні слідчого інформація доводить, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, в якому він підозрюється.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, особу підозрюваного та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що ризик , на який вказує слідчий, існує і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаному ризику, застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім.
Що стосується оскаржуваного розміру застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (528600 гривень), то її розмір визначений у відповідності до вимог п.3 ч.5 ст.182 КК України.
При розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтованість підозри, тощо.
Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.
При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 182 , 183, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3