Провадження №1-кп/331/157/2018
ЄУН 331/8572/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/157/2018 за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України .

Судом на обговорення учасників процесу поставлено питання доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу.

Усудовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала доцільним продовжити термін дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені слідчим суддєю на сьогодні не зникли.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 зазначили, що підстав для продовження найсуворішого запобіжного заходу немає, тому просили змінити його на більш м"який та врахувати його соціальний статус, наявність родини та постійного місця проживання, а також матері похилого віку, яка потребує його догляду та допомоги.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, який було вчинено групою осіб, при цьому інші учасники злочину на сьогодні ухиляються від суду та перебувають на волі. Обвинувачений на час затримання не працював, відомостей щодо отримання ним доходів із законних джерел суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений може продовжити вчинювати злочини з огляду на обставини вчиненого злочину (із застосуванням погрози насильством, вчинене у денний час).

Дійсно, Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту сводобу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків та уникнення встановленого судом ризику, а саме: можливості продовження злочинної діяльності, пов"язаної із посяганням на життя та здоров"я громадян, доцільно продовжити обраний раніше щодо ОСОБА_5 запобіжний західу вигляді тримання під вартою на час судового розгляду терміном на два місяці.

При цьому інші, більш м"які запобіжні заходи не будуть дієвими з огляду на дані про особу обвинуваченого та обставини вчиненого ним злочину. Відомості про те, що ОСОБА_5 має власну родину та неповнолітніх дітей на утриманні суд не сприймає як ті обставини, що зменшують ризик можливого повторного вчинення злочинів. Інших доводів стороною захисту не наведено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 331 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №10 м. Запоріжжя на час судового розгляду справи на два місяці тобто до 21 серпня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1