печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 неодноразово розглядалися аналогічні скарги за результатами, якого приймалися рішення, з якими ОСОБА_3 не погоджується та як наслідок вбачає упередженість слідчого судді при розгляді даної скарги.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду заява повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У судове засідання не з`явилися представник прокуратури та слідчий суддя, якій заявлено відвід, про розгляд провадження повідомлялися належним чином.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями статті 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

ОСОБА_3 мотивуючи відвід вказала, що слідчий суддя ОСОБА_4 неодноразово розглядала аналогічні скарги за результатами, чого приймалися рішення, з якими заявник не погоджується, а відтак вважає, що при розгляді даної скарги вона є упередженою, що є підставою для її відводу від розгляду скарги.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає,що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі, те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань вважає, що слідчий суддя вже виносила неправосудне рішення по іншій справі, не тягне за собою його усунення від розгляду скарги.

З урахування вищевикладеного, слідчий суддя не вбачаючи підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1