Справа № 471/881/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду в смт. Арбузинка клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 10 квітня 2018 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України, судимість не знята та не погашена,
в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2018 року за № 0000323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного, враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року вказане клопотання було направлене до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Заявник посилається на те, що Братським ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 08 жовтня 2018 року за фактом крадіжки грошей з проникненням у житловий будинок, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Так, слідчий вказує на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 08 жовтня 2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, через паркан потрапили на територію подвір`я будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , де за допомогою металевого лому, який знайшли на подвір`ї, шляхом злому пошкодили навісний металевий замок на вхідних дверях та проникли до приміщення житлового будинку, звідки скоїли крадіжку грошей в сумі 30 000 грн. Після чого зникли з місця злочину та розпорядилися викраденими грошима на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ОСОБА_8 на вищезазначену суму.
08 жовтня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а 09 жовтня 2018 року йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про обґрунтованість якої свідчать відомості, які містяться: в протоколі огляду місця події від 08 жовтня 2018 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколі огляду речей від 08 жовтня 2018 року, в ході якого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 добровільно видали грошові кошти купюрами по 200, 100, 20, 10, 5 грн. на загальну суму 8701 грн.; протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами провадження.
Обґрунтовуючи застосування найсуворішого із заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий посилався на наявність ризиків, регламентованих ст. 177 УПК України, зокрема, на можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та/чи свідків, сховати або знищити речовий доказ, що є важливим значенням для кримінального провадження і вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, на думку автора клопотання, менш суворі заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Усудовому засіданні прокурор внесене слідчим клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник просили обрати один із менш суворих заходів запобіжних заходів з огляду на наявність передбачених законом підстав для цього.

В свою чергу, слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними докази та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та/або непряме значення для вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може учиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло.

За вказаним фактом, відповідні відомості були внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування, у ході якого підозрюваного 08 жовтня 2018 року затримано, а 09 жовтня 2018 року повідомлено про підозру у вчинені цього злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ганнівка Братського району Миколаївської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше судимий 10 квітня 2018 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України.
Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.
А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Тож слідчий суддя звертає увагу, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
У тому ж таки рішенні у справі «Мюррей проти Обєднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування, слідчим суддею перевірці не підлягають.
Відповідно ж до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Тобто, з урахуванням сукупності даних, як то, тих, що містяться в протоколі огляду місця події від 08.10.2018 року, протоколі огляду речей від 08.10.2018 року, протоколі допиту потерпілого від 09.10.2018 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 09.10.2018 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 09.10.2018 року, а так само і пояснень самого підозрюваного, що надані в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, як підстави застосування запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з фактами, на які посилається слідство, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи ініціатора цього судового розгляду в частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ щодо того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v.Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними, у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, не працює, не одружений, що свідчить про певну нестабільність його соціальних зв`язків.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення про те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
Тобто, сама по собі вказівка на те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не в змозі запобігти потенційно наявним ризикам, в ракурсі встановленого законом обов`язку слідчого, прокурора довести такі свої твердження, принаймні, без належного обґрунтування, суперечить нормам як європейського, так і національного законодавства, і свідчить про порушення ініціатором звернення принципу affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), позаяк самі по собі твердження, без застосування передбачених кримінальним процесуальним законом засобів доказування, не є вагомими аргументами.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить бодай якогось обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
А за такого, на підставі ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя має відмовити у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що прокурором було доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для нього, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2018 року за №0000323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 07 грудня 2018 року.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибути до місця проживання АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою у рамках даного кримінального провадження до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 07 грудня 2018 року наступні обов`язки:
-прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту с. Ганнівка Братського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
-утриматися від спілкуваня зі свідками у рамках кримінального праводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2018 року за №0000323, окрім, як під час проведення слідчих та процесуальних дій;
-здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та зобов`язати посадових осіб органу Національної поліції України негайно поставити ОСОБА_4 на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя ОСОБА_1