Справа № 308/2073/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0000655 від 27.02.2018 року,
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 27.02.2018 року, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

У клопотанні вказують, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 06.03.2018 року, їх підзахисному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.25 год. 02.05.2018 року без визначення розміру застави та ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.03.2018 року вищевказана ухвала залишена без змін, за виключенням часу затримання ОСОБА_4 11.00 год. 04.03.208 року та часу закінчення дії ухвали 11.00 год. 02.05.2018 року.

Зазначають, що з часу обрання найсуворішого запобіжного заходу минуло більше одного місяця, за який було проведено ряд слідчих дій та на сьогоднішній день відсутні достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою.

В обґрунтування клопотання вказують, що в органу досудового розслідування відсутні докази безпосередньої причетності ОСОБА_4 до вчинення вибуху будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», вручене 05.03.2018 року ОСОБА_4 повідомлення про зміну підозри є незаконним, здійснене всупереч встановленій КПК України процедурі та здійснене з метою позбавлення слідчого судді альтернативи у обранні запобіжного заходу. Вказують, що на сьогоднішній день маловірогідні настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України для обрання такого запобіжного заходу та підозрюваному необхідне екстрене стаціонарне лікування у зв`язку із істотним погіршенням стану його здоров`я, а відповідно до інформації Закарпатської УВП №9, медична частина установи не являється спеціалізованим кардіологічним закладом, а тому належної медичної допомоги ув`язненому не може бути забезпечено.

Враховуючи викладене, просять визнати необґрунтованою зміну повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.03.2018 року у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258 та ч.2 ст.194 КК України, змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання, та доручити прокурорам Закарпатської та Кіровоградської областей провести дослідження фактів щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час його затримання працівниками правоохоронних органів та зобов`язати забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів наведених у ньому.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що таке не підлягає до задоволення. При цьому зазначив, що заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та заявив три вимоги, які по своїй правовій природі не можуть бути предметом одночасного розгляду. Зазначив, що порядок оскарження дій слідчого, не пов`язаних з розглядом клопотання про зміну запобіжного заходу, слід розглядати у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України. Тому вважає, що заявники пропустили визначений законодавством десятиденний строк на оскарження таких дій. Одночасно вказав на безпідставність поданого захисниками ОСОБА_4 клопотання.

Заслухавши думку підозрюваного та його захисників, прокурора, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що заявниками, зокрема, оскаржується повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено п.10 ч.1 ст.303 КПК України, доповнення якої набрало чинності 16.03.2018 року на підставі Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Згідно Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року за № 2147-VІІІ, зміни до ст.303 КПК України, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, а саме з 16.03.2018 року.

Оскільки заявники просять визнати необґрунтованою повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 05.03.2018 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від 27.02.2018 року, що не підпадає під дію зазначених норм кримінального процесуального законодавства України, які введені в дію 16.03.2018 року, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана вимога клопотання до задоволення не підлягає.

Слідчим суддею також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.25 год. 02.05.2018 року без визначення розміру застави, яка ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.03.2018 року залишена без змін, за виключенням часу затримання ОСОБА_4 та часу закінчення її дії.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як вбачається з повідомлення начальника 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_8 про зміну підозри ОСОБА_4 , органом досудового розслідування встановлено наявність достатніх доказів для зміни раніше повідомленої підозри та повідомлено останнього, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 та ч.2 ст.258 КК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що відображена у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 258 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 258 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким та особливо тяжким злочином відповідно.

Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України.

Виходячи з імперативних приписів вказаної норми законодавства, до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України може бути застосований запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою.
Підсумовуючи вищенаведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання і в частині зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт у певний час доби за адресою його проживання та реєстрації чи особисте зобов`язання.

Крім того, як стверджують заявники у своєму клопотанні та підозрюваний ОСОБА_4 у протоколі про його затримання від 04.03.2018 року, до нього під час затримання було застосовано насильство, яке не було виправдане необхідністю такого застосування, оскільки останній будь-якого опору не чинив. Одночасно вказав, що внаслідок таких дій, йому заподіяно тілесні ушкодження.

Однак, не зважаючи на його заяви щодо протиправних дій з боку працівників поліції, які проводили його затримання, органом досудового розслідування і прокуратурою Закарпатської області такі повідомлення залишені без відповідного реагування.

Також з доданих до клопотання медичної документації підозрюваного ОСОБА_4 вбачається, що останній страждає на ішемічну хворобу серця: стабільна стенокардія напруги ІІІ функціональний клас; дифузний та постінфарктний кардіосклероз, стентування ПМШВ ЛКА; СНІ; гіпертонічна хвороба ІІІ ст; та гіпертонічну ангіопатію сітківки обох очей; дисциркуляторну енцефалопатію першої стадії складного генезу у вигляді розсіяної дрібноосередкової симптоматики.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи на імперативний характер вищевказаної норми КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання в цій частині та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час його затримання працівниками правоохоронних органів та зобов`язати забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 на предмет наявності у нього тілесних ушкоджень, їх виду, характеру, локалізації, часу та механізму утворення.

Щодо доводів захисників про численні процесуальні порушення з боку органу досудового розслідування під час повідомлення ОСОБА_4 про зміну підозри та під час здійснення інших процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що оцінку доказів, зібраних на стадії досудового розслідування на предмет їх належності та допустимості слідчий суддя не проводить, натомість така здійснюється відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. ст. 24, 201, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Доручити уповноваженим особам прокуратури Закарпатської області провести дослідження фактів щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 під час його затримання працівниками правоохоронних органів та зобов`язати забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет наявності у нього тілесних ушкоджень, їх виду, характеру, локалізації, часу та механізму утворення.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1