В И Р О К
Іменем України

25 жовтня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області, вдівця, працюючого фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним.

П`ятого серпня 2017 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «Фольцваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по 13 км. + 600 м. автодороги «Житомир-Сквира», Житомирського району у напрямку до м. Житомира, порушуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникнення небезпеки для руху у вигляді виконання водієм автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 маневру розвороту, яку ОСОБА_4 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107».

Внаслідок цієї ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2107» потерпілий ОСОБА_6 , отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому поперечних відростків 1-4 поперекових хребців зліва з невеликим зміщенням уламків назовні, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Пояснення учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні згаданого злочину не визнав та показав, що 05.08.2017 він їхав у напрямку до м. Житомира зі швидкістю 90 км/год та, побачивши попереду себе бус, обігнав його. Під`їжджаючи до с. Піски, за перехрестям, на відстані до 75 м він побачив автомобіль потерпілого марки «ВАЗ-2107», одна частина якого перебувала на узбіччі, а інша на проїзній частині та який здавав назад. Оскільки у даному автомобілі не були увімкнені жодні покажчики, які б вказували на його подальший рух, він увімкнув сигнал повороту та почав обганяти цей автомобіль. Коли відстань між ним та автомобілем ОСОБА_6 була близько 15 м, останній почав різко повертати, а тому він почав гальмувати аби уникнути ДТП, однак все одно зіткнувся із автомобілем потерпілого, від чого транспортний засіб останнього перевернувся та опинився у кюветі. Стверджував, що за кермом автомобіля «ВАЗ-2107» був не ОСОБА_6 , а його син ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 05.08.2017 близько 22 год. він разом із родиною їхав по трасі Житомир-Сквира до с. Піски. На перехресті він подивився у дзеркало заднього виду, побачив автомобілі, які були дуже далеко, увімкнув сигнал повороту ліворуч та почав повертати. Коли він майже завершив маневр повороту, побачив яскраве світло і водночас відчув удар у лівий бік автомобіля, від чого автомобіль перекинувся та вилетів у кювет правим боком. У подальшому, змінюючи свої покази, потерпілий зазначив, що пропустив перехрестя на с. Піски, подивився у дзеркало заднього виду, переконався, що автомобілі позаду нього на дуже значній відстані, а тому він здав назад так, що правими колесами він рухався по узбіччю, а лівими по проїзній частині, а коли почав повертати, увімкнув сигнал повороту ліворуч.

Після ДТП приїхала швидка допомога, однак йому одразу не були діагностовано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а вже 06.08.2017 він звернувся до лікаря, який виявив у нього перелом поперекових хребців.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що коли вони із родиною їхали додому у с. Піски, на перехресті ОСОБА_6 пропустив поворот, а тому останній трохи здав назад по узбіччю, увімкнув сигнал повороту ліворуч та з узбіччя почав виконувати маневр повороту, після чого відбулося зіткнення із автомобілем обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 показала, що 05.08.2017 у вечірній час коли вона разом із чоловіком ОСОБА_6 та дітьми їхали до с. Піски, потерпілий зменшив швидкість і почав повертати на перехресті. В цей час вона побачила спалах світла та відчула удар в їх автомобіль, який перекинувся та опинився у кюветі.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що 05.08.2017 ввечері коли вона з родиною їхали в с. Піски, на перехресті ОСОБА_6 повертав ліворуч і в цей час, не завершивши маневр повороту до кінця, вона відчула удар в бік їх автомобіля, від чого він перевернувся і впав дахом донизу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що в серпні 2017 року йому зателефонував ОСОБА_12 , який попросив завезти його на місце ДТП поблизу с. Піски. Приїхавши на місце події, він побачив на зустрічній смузі руху автомобіль «Фольцваген», а в кюветі «ВАЗ-2107». Подробиці даної ДТП йому невідомі.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали однакові показання про те, що 05.08.2017 близько 22-ої год. вони на прохання ОСОБА_4 , який потрапив у ДТП, приїхали з ОСОБА_11 на місце події, а саме на перехрестя біля с. Піски, де побачили автомобіль «Фольцваген» на перехресті та «ВАЗ-2107» на узбіччі, які були механічно пошкоджені. При цьому потерпілий ОСОБА_6 повідомив їм що, пропустив поворот на с. Піски, а тому здавав назад по узбіччю. Після цього, пропустивши декілька автомобілів, почав повертати в напрямку с. Піски, і саме у цей момент відбулося зіткнення з автомобілем обвинуваченого.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення.

Рапорт про надходження до чергової частини Житомирського РВП повідомлення 05.08.2018 від ОСОБА_14 про зіткнення цього ж дня двох автомобілів в с. Піски на Сквирському шосе (а.к.п. 48)

За фактом наведеної ДТП на обвинуваченого ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення від 05.08.2017 серії БР №040390, згідно із яким останній, керуючи автомобілем "Фольцваген Гольф», порушуючи вимоги пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, на смузі зустрічного руху зіткнувся із автомобілем «ВАЗ-2107», який рухався у попутному напрямку та повертав ліворуч, внаслідок чого ці автомобілі отримали механічні пошкодження.

До даного протоколу додана схема огляду ДТП, підписана як обвинуваченим, так і потерпілим, на якій зафіксоване місце зіткнення автомобілів «Фольцваген Гольф» та «ВАЗ-2107» та їх розташування після ДТП. Згідно із цією схемою на автомобілі ОСОБА_4 марки «Фольцваген Гольф» виявлені пошкодження на капоті, двох передніх крилах, передніх дисках колеса, а також розбиті лобове скло, передня фара, передній бампер, ліве дзеркало заднього виду. На автомобілі потерпілого ОСОБА_6 «ВАЗ-2107» зафіксовані пошкодження капоту, даху, передніх та задніх дверей, лівого заднього крила, лівої стійки, лівого та правого порогу, кришки багажника, переднього і заднього правого крила, правих передніх і задніх дверей, задній бампер. Крім цього розбите лобове скло, заднє скло, переднє та заднє скло дверей, ліве та праве дзеркало заднього виду (а.к.п. 51-52).

Рапорт про надходження до чергової частини Житомирського РВП повідомлення 06.08.2018 про звернення до травмпункту ЦМЛ №1 потерпілого ОСОБА_6 , який внаслідок ДТП 05.08.2018 в с. Піски отримав тілесні ушкодження, а саме забій, множинні садна обох гомілок та ліктьових суглобів (а.к.п. 49).

Отримані потерпілим тілесні ушкодження деталізовані у висновку експерта №619 від 29.03.2018, за яким у ОСОБА_6 виявлено переломи поперечних відростків 1-4 поперекових хребців зліва з невеликим зміщенням уламків назовні, які утворилися від дії тупого твердого предмету, не виключено при ДТП, в термін та за обставин, вказаних у постанові про призначення експертизи, тобто 05.08.2017 при зіткненні його автомобіля із автомобілем обвинуваченого та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.к.п. 85).

Як вбачається із висновків експерта №3/816 від 30.10.2017 та №3-301 від 27.03.2018, на момент огляду та відповідно на момент ДТП гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ-2107» знаходилися у працездатному стані, а автомобіля «Фольцваген Гольф», внаслідок аварійно-ударних навантажень, - знаходилися в технічно-непрацездатному стані. На момент огляду у технічно непрацездатному стані знаходились зовнішні світлові прилади вище вказаних автомобілів, а на час ДТП на автомобілі «Фольцваген Гольф» зовнішні світлові прилади (ксенонові лампи ближнього світла фар), не відповідали вимогам 31.4.3 (а,г) Правил дорожнього руху України.

Технічних несправностей, які б впливали на працездатність гальмівної системи, рульового керування, ходової частини наведених транспортних засобів і знаходились у причинному зв`язку із виникненням ДТП, не виявлено. Експертом також не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічної непрацездатності систем, вузлів, агрегатів і деталей вищенаведених автомобілів, що впливають на безпеку дорожнього руху, які б могли знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.к.п 53-68, 69-84).

Під час слідчого експерименту від 07.02.2018 обвинувачений ОСОБА_4 на місці події, а саме на автодорозі Житомир-Сквира, вказав, що він рухався зі швидкістю 90 км/год, показав місце розташування автомобіля «ВАЗ-2107» перед початком його руху, а саме перед початком виконання розвороту, та зазначив час, за який подолав автомобіль «ВАЗ-2107» дугу близько 10 м. до ДТП, що у ході слідчого експерименту становило 4,3 4,6 секунд (а.к.п. 86-91).

У суді обвинувачений підтвердив правдивість відтворених ним при слідчому експерименті даних.

На основі вищеописаних експертиз технічного стану наведених автомобілів, схеми огляду ДТП, слідчого експерименту із обвинуваченим та показань потерпілого ОСОБА_6 , експерт ОСОБА_15 в експертизі №479/496/18-25 від 27.03.2018 зазначив, що з технічної точки зору, приймаючи до увагу слідову інформацію, зафіксовану на схемі ДТП, необхідно дійти висновку, що місце зіткнення автомобіля «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 розташовувалося на лівій смузі руху (в напрямку до м. Житомира), перед зафіксованим осипом скла. При цьому, за вказаним висновком експерта, у даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «Фольцваген Гольф» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_6 відповідно до вимог 10.1 та 10.4. цих Правил. З технічної точки зору та у відповідності до проведених розрахунків в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, саме які стали причиною створення аварійної обстановки та виникненням даної ДТП. У зв`язку з цим, експерт вважає, що з технічної точки зору слід вважати причиною ДТП невідповідність дій водія ОСОБА_4 , які суперечили вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України (а.к.п. 92-97).

У суді експерт ОСОБА_15 зазначив, що моментом виникнення небезпеки для руху ОСОБА_4 у даному випадку був початок виконання потерпілим маневру розвороту, адже сам по собі факт того, що потерпілий здавав назад не створює небезпеку для руху обвинуваченому. Експерт погодився, що при умові виявлення ОСОБА_4 небезпеки для руху, а саме маневру розвороту ОСОБА_6 , за 15 м, як стверджував у суді обвинувачений, останній не мав би технічної можливості уникнути зіткнення. Проте, ураховуючи визначену величину зупинного шляху автомобіля обвинуваченого «Фольцваген Гольф», дані слідчого експерименту із останнім про те, що швидкість руху його транспортного засобу складала близько 90 км/год, а час, за який ОСОБА_6 здійснює маневр розвороту до місця ДТП за 4,3 4,6 секунди, можна стверджувати, що момент, коли ОСОБА_4 об`єктивно спроможний був виявити початок виконання потерпілим маневру розвороту, виник на відстані 115 м, а не 15 м.

Разом з тим, у відповідності до висновку експерта №695 від 06.08.2017, обвинувачений ОСОБА_4 06.08.2017 о 00 год. 40 хв. перебував у тверезому стані (а.к.п. 98).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України кримінально карним діянням є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При цьому об`єктивна сторона даного злочину характеризується діяннями, що полягають у порушенні правил безпеки руху, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків, тобто до тілесних ушкоджень у потерпілого, а також причинним зв`язком між діяннями і наслідками.
Відповідно до пункту 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У пункті 1.10 цих Правил надано визначення небезпеки для руху, яка полягає у зміні дорожньої обстановки (у тому числі у появі рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Разом з тим, судом достеменно встановлено, що передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки, настали саме через порушення обвинуваченим ОСОБА_4 , а не потерпілим ОСОБА_6 , правил безпеки дорожнього руху.

Так, вищезгаданою експертизою, поясненнями експерта у суді та даними слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого, встановлено, що небезпекою для руху автомобіля ОСОБА_4 було виконання потерпілим ОСОБА_6 маневру розвороту.

У свою чергу, вищенаведений висновок експерта, його показання у суді та результати названого слідчого експерименту спростовують покази обвинуваченого про виявлення ним небезпеки для руху у вигляді початку виконання потерпілим маневру розвороту лише на відстані 15 м та за 4 секунди до зіткнення, оскільки при русі автомобіля обвинуваченого 90 км/год, про що останній вказував як під час слідчого експерименту, так і в суді, у перерахунку кілометрів у метри, а годин у секунди, за 4 секунди, відстань між автомобілем потерпілого та автомобілем обвинуваченого до моменту зіткнення складала б не 15 м., а 100 м. У свою чергу, суд звертає увагу на той факт, що якщо б обвинувачений дійсно побачив виникнення небезпеки, тобто розвороту автомобіля потерпілого «ВАЗ-2107», за 15 метрів, то його автомобіль «Фольцваген Гольф», рухаючись зі швидкістю 90 км/год, уникнув би зіткнення з автомобілем потерпілого.

Отже встановлені судом обставини виникнення даної ДТП, на переконання суду, доводять наявність у ОСОБА_4 об`єктивної можливості своєчасно виявити виконання потерпілим маневру розвороту, як небезпеку для руху, та уникнути зіткнення з ним.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 допустив порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме при виникненні небезпеки для руху, яка полягала у виконання потерпілим маневру розвороту, яку обвинувачений об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до зіткнення автомобіля ОСОБА_4 із автомобілем ОСОБА_6 .

Факт настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості внаслідок цієї ДТП, підтверджується висновком судово-медичної експертизи та ніким з учасників процесу не оспорюється.

Суд не залишає поза увагою той факт, що потерпілий ОСОБА_6 при здійсненні маневру розвороту спочатку повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Проте, судом встановлено, що ОСОБА_4 мав можливість уникнути зіткнення, своєчасно зупинивши свій автомобіль, оскільки, як було встановлено судом, ОСОБА_4 заздалегідь об`єктивно міг виявити виконання потерпілим маневру розвороту як небезпеку для руху.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що за кермом автомобіля «ВАЗ-2107» перебував не потерпілий ОСОБА_6 , а його син ОСОБА_8 є голослівними, так як не підтверджені матеріалами справи та будь-якими доказами на обґрунтування цієї обставини.

Отже, оцінивши в сукупності всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, встановивши причино-наслідковий зв`язок між порушенням обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України і суспільно-небезпечними наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена поза розумним сумнівом, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, займається підприємницькою діяльністю, думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, а також наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, ураховуючи вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі. Враховуючи, що обвинувачений у своїй підприємницькій діяльності використовує легковий автомобільний транспорт, суд вважає за можливим не застосовувати до останнього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, ураховуючи особу обвинуваченого, необережну форму вини вчиненого ним злочину, думку потерпілого, який не наполягав на ув`язненні ОСОБА_4 , а також позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, суд вважає, що останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Згідно із ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 3364 грн. 96 коп.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3364 (три тисячі триста шістдесят чотири) грн. 96 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Речові докази, а саме автомобілі «Фольцваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 та «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 - повернути законним власникам або володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: