Провадження №1-в/127/387/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції з Державною установою "Вінницька виправна колонія (№86)" клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, до засудження непрацюючого, раніше судимого:

17.05.1999 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 18.05.2001 року переглянуто вирок та відповідно до Указу Президента України "Про помилування" строк покарання зменшено до 3 років позбавлення волі, звільнений 16.07.2001 року умовно-достроково на 7 місяців 7 днів;

25.06.2002 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

29.08.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

По даній справі засуджений: 01.06.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2016 року вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 року залишено без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 16.03.2016 року до 08.11.2016 року, з розрахунку одинь день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", фактично відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_7 , клопотання підтримав та пояснив, що засуджений протягом строку відбування покарання в установі був працевлаштований та отримував заробітну плату, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 2 рази був заохочений адміністрацією установи, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності в даній установі не притягувався, за весь час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався двічі, характеризується позитивно. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення, а тому просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що дане клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання надійщло без дотримання шестимісячного строку звернення із повторним клопотанням.

Засуджений ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав клопотання та просить його задовольнити. Зазначив, що допомоги захисника не потребує. Пояснив, що в установі він працює, режим утримання в установі не порушує, до праці ставиться добросовісно, адміністрацією установи заохочувався 2 рази, до дисциплінарної відповідальності в даній установі не притягувався. Вважає, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На даний час стан його здоров`я погіршився. Просить клопотання задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 року , згідно якого він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення воліна строк 4 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2016 року вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2016 року залишено без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 16.03.2016 року до 08.11.2016 року, з розрахунку одинь день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання рахується з 16.03.2016 року, кінець строку покарання 24.07.2019 року.

Станом на 24.03.2018 року засуджений відбув 2/3 частини покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України.

17.04.2018 року комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, як особи, що довела своє виправлення.

Частинами 1- 3 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення подання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 28.11.2016 року по даний час відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)», до 28.11.2016 року утримувався в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Засуджений працевлаштований різноробочим дільниці упаковки дров.

Факт отримання засудженим заробітної плати підтверджується довідкою про нарахування та утримання з заробітньої плати засудженого ОСОБА_3 за підписом головного бухгалтера від 25.04.2018 року.

Виконавчих листів про стягнення із засудженого коштів в установі немає.

Згідно довідки від 27.04.2018 року засуджений перебуває під диспансерним наглядом у медичній частині установи.

За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, засуджений був заохочений 02.01.2018 року та 02.04.2018 року.

За період перебування в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності: 25.10.2016 року та 02.11.2016 року, однак дані стягнення зняті у встановленому законом порядку.

За період відбування покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Як вбачається з характеристики засудженого, затвердженої начальником Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» 03.04.2018 року, засуджений ОСОБА_3 до Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 28.11.2016 року, працевлаштований різноробочим дільниці упаковки дров, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно. До поставлених завдань ставиться відповідально, вчасно та повністю виконує покладені на нього обов`язки, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що два рази був заохочений адміністрацією установи. Режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує, підтримує рівні взаємовідносини з оточуючими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, завжди робить для себе позитивні висновки. Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом листування та телефонних розмов. Засуджений на профілактичному обліку не перебуває. Відтак, засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Як вбачається із матеріалів подання та матеріалів особової справи, ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до скоєння злочинів.

Суд зазначає, що працевлаштування, а також заохочення у зв`язку з цим, самі по собі не доводять виправлення засудженого в розумінні положень ч. 2 ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

На думку суду, відсутність стягнень під час відбування покарання в даній установі, не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину додержання засудженим режиму відбування покарання.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.06.2018 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишено без змін.

Дана ухвала набрала законної сили.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Разом з тим, дане клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання надійшло без дотримання шестимісячного строку звернення із повторним клопотанням, встановленого ч. 7 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України.
Щодо того, що засуджений перебуває під диспансерним наглядом у медичній частині установи, суд вважає необхідним роз`яснити засудженому, що відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючисьст. 81 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя