Справа №522/6534/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодження прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002096 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК Українипро накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно в рамках кримінальному провадженні №0002096 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, мотивуючи наступним.

У провадженні слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002096 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

12.04.2018 до чергової частини Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 надаються послуги в сфері грального бізнесу.

Проведеними під час досудового розслідування заходами встановлено, у порушення вимог статті 1 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні», вказані особи, достовірно знаючи про заборону зайняття гральним бізнесом в Україні, маючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконного прибутку, займаються вказаним видом діяльності, використовуючи для цього орендоване нежитлове приміщення яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 яке обладнане гральними автоматами, облаштоване необхідним обладнанням для повноцінного функціонування вказаного закладу: меблями, камерами відеоспостереження, службовим мобільним телефоном. Працюючи відповідно до встановленого графіка виходу на роботу, задля належного функціонування грального закладу, вони здійснюють обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, розмінюють гравцям гроші, надають допомогу у прийнятті ставок, а також здійснюють видачу грошових виграшів переможцям азартних ігор, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу, виконуючи тим самим діяльність по наданню можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах.

В подальшому 02 червня 2018 року згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду ОСОБА_1 від. 21 травня 2018 року, в нежитловому приміщенні першого поверху, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти у розмірі 10 835 гривень;

-металевий сейф в якому виявлено 4 предмети прямокутної форми ззовні на плати для компьютерного обладнання, плівки для касового апарату, 6 клаптиків різнокольороваго паперу розміром 10х15см із номерами мобільних телефонів та іншими невідомими номерами;

-поліетеленовий пакет із надписом "EVA" із бухгалтерськими документами даного ігрового закладу;

-системні блоки від компьютерів в кількості 10 шт.;

- касовий апарат та апарат перевірки грошових коштів;

- інтернет- роутер;

- системний блок зєднання всієї компьютерної мережі та два прилади прямокутної форми приєднаних до нього;

-монітор до головного компьютера;

-заготовки для розписок про взяття у борг грошових коштів та графіки роботи персоналу.

Прокурор до судового засіданні не зявився написав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Розглянувши клопотання, та дослідивши матеріали яким обгрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Згідно п.2 ч.2 ст. 168 КПК України , забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням вище наданих до суду матеріалів, підстави для накладання арешту майна слідчим в супереч ст. 168 КПК України не достатньо обгрунтовані підстави в накладанні арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку, а тому подальше обмеження особи володіння своїм майном є не доцільним.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням пояснень представника власника майна, та долучених ним документів, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 39, 40, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодження прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002096 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-1 КК України про накладення арешту на майно - відмовити.

Вилучені під час обшуку 21.05.2018 року, за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, 10, документи та речі підлягають поверненню.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 06.06.2018