Справа № 473/2474/17
Провадження № 1-кп/484/254/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2018 року. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, не одружений, на утриманні дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018р. з Верховного Суду України до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадженням № 0000110 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 187 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 27.04.2018р. було призначено підготовче судове засідання до розгляду обвинувального акту на 02.05.2018р.

02.05.2018р. розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора було відкладено на 03.05.2018р. із-за неявки представника потерплого на 03.05.2018р.

03.05.2018р. при розгляді справи в підготовчому судовому засіданні прокурором зазначено, що кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області відповідно до ч.1 ст. 32, абз.2 ч.1, ч.2, 5 ст. 34 КПК України. Також відсутні підстави для закриття провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України; обвинувальний акт відповідає вимогам, визначеним ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону; угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Судовий розгляд слід призначити в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 316 КПК України, судовий розгляд відповідно до ч.1 ст. 27, ч.2 ст. 31 КПК України слід здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

Також прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставами щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним у п.п. 1,3, 5 вказаної норми, а саме поскільки ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів за які передбачено відповідальність у виді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років, останній розуміє наслідки скоєного кримінального правопорушення та відповідальність передбачену вказаним правопорушенням, не працює та не має постійного джерела доходу, не навчається, не одружений, у зв`язку з чим може виїхати за межі України та на непідконтрольні Україні території; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, шляхом залякування та погроз та іншого впливу на потерпілих і свідків, покази яких мають важливе значення у провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, створюючи штучні перешкоди, з метою уникнення кримінальної відповідальності та затягування розгляду справи, інше. Вік та стан здоров`я не перешкоджають утриманню його під вартою.

Обвинувачений та його захисник, а також потерпілий по справі та представник потерпілого в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання стосовно обрання запобіжного заходу, поскільки вважають підозру про вчинення кримінального правопорушення безпідставною.

Також в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам крмінального закону, а саме ст. 291 КПК України. Захисник обвинуваченого вказує, що в обвинувальному акті обвинувачення висунуто відносно двох обвинувачених, а саме Корінного та ОСОБА_10 , що є порушенням ч.2 ст. 337 КПК України, яка регламентує, що судовий розгляд провадиться лише стосоно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений у відповідності до вимог закону.

Представник потерпілого та потерпілий по справі погоджуються з позицією захисника обвинуваченого щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту, поскільки даний не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, яке підлягає задоволеню, без застосування застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Судом встановлено, що 25.04.2018 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області після розгляду Верховним Судом України, в порядку ст. 34 КПК України, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289 та ч.3 ст. 187 КК України для розгляду по суті.

Зазначені матеріали кримінального провадження містять обвинувальний акт відносно двох осіб, а саме - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.187 і ч.3 ст. 289 КК України і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.3 ст.289 КК України.

Проте в судовому засіданні прокурором вказується на обвинувачення лише відносно ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією дій останнього ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 187 КК України. Відносно ж ОСОБА_10 , котрий відповідно до обвинувального акту обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.289 КК України, прокурор заявляє, що відносно даної особи матеріали виділені в окреме провадження і відносно даної особи вже винесено вирок.

Враховуючи те, що діям обвинуваченого не надана правова кваліфікація з посиланням на відповідні положення і статті (частини статті) КК України, а судовий розгляд може проводитись виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення і згідно наданої його діям правової кваліфікації, таке порушення являється безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Вказане порушення можливо усунути лише шляхом належного оформлення обвинувального акта, навіть враховуючи технічні помилки в його оформленні, а не на стадії підготовчого судового засідання чи стадії судового розгляду, так як фактично суд позбавлений можливості призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акта, в якому не надана правова кваліфікація діям обвинуваченого.

Суд вважає, що таким чином сформульоване обвинувачення являється невизначеним і тому незрозумілим, що призведе до неможливості, в разі призначення справи до судового розгляду, проведення такого судового розгляду.

У разі призначення справи до судового розгляду за наявним невизначеним обвинуваченням, суд буде позбавлений можливості визначитись з обсягом доказів, які необхідно дослідити, так як при невизначеності обвинувачення неможливо встановити, які саме докази будуть стосуватись такого обвинувачення.

Вказаний недолік неможливо усунути на стадії судового розгляду до початку оголошення прокурором обвинувального акта, так як зміна обвинувачення можлива лише за результатами дослідження доказів, порядок та обсяг яких, як зазначено в ухвалі вище, неможливо буде визначити в разі невизначеності обвинувачення.

Статтею 291 КПК України визначено чіткий і вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у обвинувальному акті. Тобто, зазначення відомостей, які не передбачені ст.291 КПК України, заборонено, і свідчить про недотримання вимог при складанні обвинувального акта, що, в свою чергу, є безумовною підставою для реалізації судом свого права на повернення обвинувального акта прокурору.

Суд наголошує, що дотримання вимог КПК України є обовязковим для сторін кримінального провадження, у тому числі для сторони обвинувачення. Суд, виявляючи безсторонність, повинен перевірити чи дотримано стороною обвинувачення всіх вимог закону при складанні обвинувального акта. Суд не повинен сприяти стороні обвинувачення, у тому числі шляхом надання можливості на стадії судового розгляду усувати недоліки, у тому числі технічні, допущені у обвинувальному акті, так як обвинувальний акт являється основним процесуальним документом, на підставі якого суд має право здійснювати судовий розгляд, і надання переваг стороні обвинувачення призведе до обґрунтованого сумніву в упередженості суду на користь однієї з сторін кримінального провадження.

Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, суд користується своїм правом повернути обвинувальний акт прокурору, яким був затверджений такий обвинувальний акт, для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами ст.291 КПК України.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ч.4 ст. 291 КПК України, - надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Дана вимога Закону при направлені провадження до суду не була дотримана.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, прокурор зобов`язаний під розписку надати копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ст. 293 КПК України обов`язок вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування лежить на прокурорі разом із направленням обвинувального акту до суду.

Ознайомившись з наданим клопотанням, обвинувальним актом щодо обох обвинувачених, доданими до них документами, заслухавши думку інших учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути прокурору.

При цьому, колегія суддів наголошує, що під час підготовчого судового засідання суд не вдається до оцінки фактичних обставин кримінального провадження, оскільки лише вказує на суттєві порушення кримінального процесуального закону та практики ЄСПЛ при складанні обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 183, 291, 314-315, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вознесенськ Миколаївської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 липня 2018 року включно, з утриманням його в Кропивницькому УВП № 14.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002110 від 22.01.2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України повернути прокурору.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу оскарженню не підлягає.

На ухвалу в частині повернення обвинувального акту може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.05.2018 року о 16.00 годині в залі суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: