Справа № 346/6720/16-к
Провадження № 11-кп/779/190/2018
Категорія ст.186 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

представника служби в справах дітей ОСОБА_12 ,

представника органу ювенальної

превенції Коломийського ВП ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_11 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 02 квітня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не навчається , не працює, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого за ст. 186 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот ) грн.

Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Зміст апеляційної скарги.

Потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним частині призначення покарання обвинуваченому. Вказує на те, що судом при постановленні вироку не дотримано вимог закону, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильна кваліфікація злочину, призвели до постановлення неправомірного рішення по справі. Не були встановлені всі особи причетні до злочину. Зазначає, що до справи були долучені фальшиві свідки, що призвело до фабрикації справи.

Обставини у кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 19.11.2016 року приблизно о 14 год., перебуваючи в м. Коломия на пр. Грушевського, а саме неподалік будинку № 71, де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами та умислом спрямованим на викрадення чужого майна, у присутності потерпілого ОСОБА_11 , зі столика, що знаходився на тротуарі біля будинку № 71, відкрито викрав належний останньому вживаний мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі ALE-L21, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , вартістю 3200 грн., який був у селіконовому чохлі зеленого кольору, вартістю 30 грн. Після цього, ОСОБА_8 з викраденим телефоном місце вчинення злочину покинув, розпорядившись ним на власний розсуд. Тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3230 грн.

Позиції учасників судового провадження.

Потерпілий підтримав доводи апеляційної скарги.

Прокурор виступив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений та інші учасники кримінального провадження заперечили проти доводів апеляційної скарги і просили вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, інших учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цих вимог закону суд дотримався.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують покарання.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у зазначених в вироку злочинному діянні відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які повно і правильно приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а дії ОСОБА_8 правильно судом кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України,

Суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження, обвинувачений визнав вину повністю, його вина доведена показаннями потерпілого і свідків, матеріалами провадження, яким суд дав правильну оцінку.

Посилання апелянта про наявність співучасників у злочинному діянні обвинуваченого, судом були досліджені і прийшов до висновку про непідтвердженість показань потерпілого про наявність у обвинуваченого співучасників вчинення злочину і спростовані доказами, зокрема показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_14 .

При призначенні покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується задовільно згідно характеристик зі школи і з місця проживання. Згідно звіту служби в справах дітей умови його проживання задовільні, здоровий. Проживає з матір`ю та молодшими братами, бабусею і дядьком. Згідно даних досудової доповіді ризик вчинення ним повторного злочину середній, виправлення можливе без ізоляції від суспільства, не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. Згідно пояснень обвинуваченого та його матері законного представника ОСОБА_9 обвинувачений неофіційно працює, має самостійний заробіток і кошти.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнав щире каяття обвинуваченого, вчинення злочину неповнолітнім

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Що стосується вимог апеляції потерпілого, то вони не можуть бути задоволені, оскільки апелянтом в резолютивній частині апеляційної скарги не наведено підстав для скасування та постановлення нового вироку, як це передбачено КПК України.

Апеляційний суд враховує також позицію прокурора, який в апеляційній інстанції погодився з висновком суду.

Крім того, представник сектору молодіжної превенції зазначає, що поведінка ОСОБА_8 є позитивною, жодних зауважень до нього немає, порушень дисципліни він не допускає, а тому вважає, що призначене покарання цілком достатнє для його виправлення.

Таким чином, призначене покарання, на думку апеляційного суду, цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, та особі винного.

Крім того, на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого правильно звільнено від відбування призначеного судом покарання.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд дослідив у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є необгрунтованими.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 02 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3