АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/232/18 Справа № 181/908/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000458 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
31 травня 2017 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
Учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА :
Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та покарання, призначене вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік, виконувати самостійно
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те що, в квітні 2017 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування та судового провадження встановити не надалось можливим, в один із днів, умисно ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із змінами, на присадибній ділянці, розташованій з північної сторони від житлового будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання висіяв насіння рослин конопель і в подальшому незаконно, умисно, в період часу з квітня 2017 року вирощував рослини конопель, а саме: обробляв їх шляхом прополювання та поливу з метою доведення рослин до стадії дозрівання, для подальшого особистого вживання, без мети збуту.
13 вересня 2017 року оперуповноваженим СКП Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 в ході проведення оперативно-розшукових заходів по встановленню свідків у кримінальному провадженні № 0000426 від 31.08.2017 року за фактом крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину ПП «Савенко» в АДРЕСА_1 , на підставі добровільної та письмової згоди власниці вказаного домоволодіння ОСОБА_9 працівниками поліції на території її домоволодіння було проведено допит ОСОБА_6 в якості свідка по вказаному кримінальному провадженню. Під час допиту працівниками поліції на присадибній ділянці даного домоволодіння було виявлено 11 (одинадцять) оброблених кущів рослини коноплі, котрі 13 вересня 2017 року в період часу з 14 години 35 хвилин до 15 годин 20 хвилин в ході огляду були вилучені працівниками поліції в присутності понятих.
Не погодившись з вказаним вироком, заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеність його вину у вчиненні даного кримінального правопорушення просить оскаржувальний вирок відносно обвинуваченого скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 засуджений вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Триваючий злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, який був припинений за об`єктивними причинами, а саме виявлення кримінального правопорушення працівниками поліції, за який ОСОБА_11 засуджено оскаржуваним вироком, він вчинив у період з квітня 2017 року по 13.09.2017 року, тобто у період іспитового строку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу
У зв`язку з викладеним просить ухвалити свій вирок, яким яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
До початку апеляційного розгляду обвинувачений подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якій просив відмовити в її задоволенні та вважав вирок суду законним та обгрунтованим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу задовільнити, а вирок скасувати, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 засуджений вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Триваючий злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, який був припинений за об`єктивними причинами, а саме виявлення кримінального правопорушення працівниками поліції, за який ОСОБА_11 засуджено оскаржуваним вироком, він вчинив у період з квітня 2017 по 13.09.2017, тобто у період іспитового строку.
Таким чином, неправильне визначення судом першої інстанції дати закінчення триваючого злочину призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а тому колегія суддів вважає що апеляційна скаргу прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 420, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного йому покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді 1 (одного) рокіу обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частрково приєднати невідбуте покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На ухвалене рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4