Ухвала

18 жовтня 2018 року
м. Київ
Справа № 712/12945/17
Провадження № 51-7580 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2018 року та на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року,
встановила:
Вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку, а також просить поновити їй пропущений строк касаційного оскарження мотивуючим тим, що вона з дитиною перебувала на стаціонарному лікуванні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані засудженою матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, ухвалу апеляційного суду було постановлено 05 травня 2018 року за участю засудженої. Під вартою ОСОБА_4 не утримується. Тому строк на касаційне оскарження для неї закінчився 06 серпня 2018 року.
З урахуванням того, що засуджена ОСОБА_4 була присутня під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у неї було достатньо часу на належне оформлення касаційних вимог протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.
Доводи ОСОБА_4 про неможливість вчасно подати касаційну скаргу у зв`язку з її перебуванням на лікуванні з дитиною не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки відповідно до наданих копій медичних документів на стаціонарному лікуванні вона з дитиною перебувала з 22 травня 2018 року по 06 червня 2018 року, проте з касаційною скаргою засуджена звернулася лише 11 жовтня 2018 року.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженій ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити засудженій ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженої на вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2018 року та на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3