Провадження № 1-кп/643/81/18
Справа № 643/26/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0005863 від 22.11.2015, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 10.04.2015 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до одного року шести місяцям позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20.11.2015приблизно о 11.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом злому замка, проник до кімнати вищевказаної квартири, яка належала потерпілому ОСОБА_5 , звідки таємно викрав ЖК-телевізор ТМ «Samsung LЕ - 40 С 550 І» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 3380,00 грн., саморобну металеву штангу вагою 30 кг. вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 81,00 грн., магнітофон ТМ «Романтика МЗ - 222 С» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 300,00 грн., 8 гільз циліндру 92 мм на автомобіль ГАЗ-53 загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 1440,00 грн., З кільця поршневих в комплекті на автомобіль ГАЗ-53 загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 360,00 грн., сальник клапанів в комплекті для автомобіля ГАЗ-53 вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 27,00 грн., гирю металеву вагою 36 кг вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 400,00 грн., гантель металеву, вагою 8 кг вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 250,00 грн., 10 листів нержавіючої сталі, розміром 35*35 см загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 20,80 грн., З молотка вагою 400 г. загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 60,00 грн., 2 молотка вагою 50 г. загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 88,00 грн., пилку по дереву вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 45,00 грн., пилку по металу вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 50,00 грн., 10 полотен по металу загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 100,00 грн., 5 кругів для шліфувальної машинки, діаметром 125 мм загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 35,00 грн., 10 кругів для шліфувальної машинки, діаметром 180 мм загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 100,00 грн., топор вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 60,00 грн., Магнітофон ТМ «Соната» 216, одно касетний з механічним керуванням вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 - 80,00 грн.; карбюратор ВАЗ, поршні ВАЗ, редуктор заднього моста ВАЗ, тиски, електрожорно вартість яких, згідно висновку товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015 не встановлено, оскільки потерпілим не надано повні характеристики предмета та не знайдений аналог - які належали потерпілому ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, таким чином заподіявши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 6876,80 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, події якого мали місце 20.11.2015, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив що розумів, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку, та відсутність коштів на життя. ОСОБА_7 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування, завданому останньому злочином матеріальної шкоди у розмірі 26070 гривень визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 у суді підтримав обвинувачення, та покази обвинуваченого, данні у суді. Потерпілий заявив позовні вимоги до ОСОБА_7 , в яких прохав стягнути з останнього на свою користь, заподіяні матеріальні збитки у сумі 26070 гривень, в частині раніше заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди, потерпілий у суді відмовився, та відмова прийнята судом. Крім цього, потерпілий зазначив, що родичами обвинуваченого 08.05.2018 йому в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплачено 3000 (три) тисячі гривень. Потерпілий у дебатах зазначив, що вважає можливим призначити обвинуваченому покарання з випробуванням без відбування покарання у місцях позбавлення волі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, мешкає без реєстрації в Харківської області, одружений, має мати пенсіонерку.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, суд не визнає.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст.80 КК України, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_7 не відбуту частину покарання, призначену 10.04.2015 за вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком шість місяців. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , час тримання його під вартою, починаючи з 06.03.2018.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 в своєму позові прохає стягнути з ОСОБА_7 на свою користь спричинені йому матеріальні збитки, в наслідок скоєння злочину, у розмірі 26070 гривень.

Так, згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а саме суд стягує з ОСОБА_7 на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди суму у розмірі 17215 гривень. При цьому суд виходив з наступного. Так, потерпілому частково відшкодована сума матеріального збитку у розмірі 3000 гривень. Крім цього потерпілому повернуто згідно сахарної розписки останнього від 21.11.2015 та постанови слідчого про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.12.2015 наступні речі: ЖК-телевізор ТМ «Samsung LЕ - 40 С 550 І», саморобну металеву штангу вагою 30 кг., магнітофон ТМ «Романтика МЗ - 222 С». Суд при вирішенні позовних вимог бере до уваги вартість ремонту телевізору, довідка про який надана потерпілим, інших доказів, які підтверджували вартість таємно вкраденого майна, яке належало ОСОБА_5 , потерпілим не надано. Тому суд бере до уваги висновок товарознавчої експертизи № 469 від 07.12.2015, яка потерпілим не оскаржувалася в суді, клопотань стосовно визначення вартісті майна від потерпілого не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_7 10.04.2015 за вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання цим вироком законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 06.03.2018. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 06.03.2018.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування, спричиненої матеріальної шкоди суму у розмірі 17215 (сімнадцять тисяч гривень двісті п`ятнадцять ) гривень.

Речові докази по справі: ЖК-телевізор ТМ «Samsung LЕ - 40 С 550 І», саморобну металеву штангу вагою 30 кг., магнітофон ТМ «Романтика МЗ - 222 С», які передані на зберегання ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_7 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1