ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9542/18
Провадження №1-кс/201/5678/2018
У Х В А Л А
Іменем України

06 вересня 2018 року

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 27.07.2018р. про скасування постанови про призначення процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000011, клопотання від 31.07.2018р. про покладення повноважень керівника прокуратури і прокурора прокуратури у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 27.07.2018р. про скасування постанови про призначення процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000011, клопотання від 31.07.2018р. про покладення повноважень керівника прокуратури і прокурора прокуратури у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області

В обґрунтування скарги вказує, що ОСОБА_5 є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт у кримінальному проваджені № 0000011.

Користуючись процесуальним правом заявляти клопотання прокурору в кримінальному провадженні, передбаченим ч. 3 ст. 64-2, п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України, він 26.07.2018p. звернувся до Прокурора Дніпропетровської області з клопотанням про скасування постанови керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 про призначення прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_7 процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000011.

Окрім того, 31.07.2018р. ОСОБА_4 звернувся із клопотанням до прокурора Дніпропетровської області про покладення повноважень керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 і прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області.

30.08.2018р. у відповідь на свої клопотання ОСОБА_4 отримав листа в.о. начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 16.08.2018р. № 04/2/2-302-18, яким повідомлено, що прокурор Дніпропетровської області не уповноважений розглядати клопотання в порядку ст. 220 КПК України, а клопотання є зверненнями.

Заявник вважає, що прокурор Дніпропетровської області зобов`язаний був розглянути по суті ці клопотання у порядку ст. 220 КПК України у строк не більше трьох днів з моменту їх подання і прийняти відповідну постанову, копію якої надати ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, заявник просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_4 у порядку ст. 220 КПК України від 26.07.2018р. про скасування постанови керівника прокуратури про призначення прокурора процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000011, а також клопотання від 31.07.2018р. про покладення повноважень керівника прокуратури і прокурора прокуратури у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області. Просить зобов`язати прокурора Дніпропетровської області розглянути ці клопотання в порядку ст. 220 КПК України і повідомити ОСОБА_4 про результати їх розгляду.

Окрім того, просить поновити строки на оскарження бездіяльності прокурора Дніпропетровської області.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 , який є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт у кримінальному провадженні № 0000011, 26.07.2018р. звернувся із клопотанням до прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 , в якому виклав такі обставини.

27.01.2018р. прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 є процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000011, розпочатому за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. ОСОБА_4 вважає, що прокурор ОСОБА_7 , користуючись повноваженнями процесуального керівника, вчиняє протиправні дії, направлені на незаконне вилучення і арешт чужого майна. Прокурор ОСОБА_7 не направив кримінальне провадження до належного слідчого органу, яким є СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а особисто здійснює усі слідчі дії, не будучи слідчим. При тому, що слідчого у кримінальному провадженні взагалі ніколи не було. Це підтверджується листами керівництва СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що кримінальне провадження до них не надходило. Таким чином, прокурор ОСОБА_7 підмінює слідчого у кримінальному провадженні, а не здійснює процесуальне керівництво.

30.01.2018р. (через три дні після порушення кримінального провадження) прокурором ОСОБА_7 здійснено обшук у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_11 без ухвали слідчого судді, під час якого вилучене майно ОСОБА_4 . Відомості про незаконний обшук, здійснений прокурором ОСОБА_7 були внесені до ЄРДР за № 0000457 за ознаками ч. 1 ст. 162 КК України. ОСОБА_4 є потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Отже, ОСОБА_4 , як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт в кримінальному провадженні № 0000011, 20.07.2018р. звернувся до керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 з клопотанням про заміну прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні на іншого прокурора, оскільки останній здійснює тиск на нього, безпідставно викликає на допити. Але прокурор ОСОБА_12 всупереч ст. 228 КПК України, не розглянув клопотання до цього часу. Вважає, що прокурор ОСОБА_12 обізнаний про фіктивність кримінального провадження, а тому й призначав ОСОБА_7 процесуальним керівником з метою спільного вчинення протиправних дій. Тому постанова про призначення прокурора ОСОБА_7 процесуальним керівником має бути скасована.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просив прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 перевірити ці обставини, вивчити матеріали кримінального провадження, скасувати постанову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 про призначення прокурора ОСОБА_7 процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000011.

У відповідь на клопотання ОСОБА_4 прокуратурою Дніпропетровської області листом від 16.08.2018р. № 04/2-302-18 повідомлено, що його звернення від 26 і 31.07.2018р. розглянуті. Встановлено, що слідчим відділенням Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом можливого заволодіння невстановленими особами квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 шляхом шахрайства.

Нагляд за додержанням законів під час розслідування у формі процесуального керівництва забезпечується Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1.

Відповідно до ст. 36 КПК України, безпосередній нагляд за додержанням, законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурором або групою прокурорів, які наділені комплексом процесуальних повноважень, у тому числі щодо ініціювання початку досудового розслідування, проведення окремих- слідчих (розшуковик) дій, зміни слідчого у разі неефективного розслідування тощо.

У випадках неефективного здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, керівникам місцевих прокуратур, згідно зі ст. 37 КПК України надано повноваження щодо заміни прокурора (процесуального керівника) у відповідному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Також згідно із ст. 44 Закону України «Про прокуратуру», дисциплінарне провадження щодо прокурорів здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку згідно з ч.2 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» має кожен, кому відомі такі факти.

Отже, клопотання ОСОБА_4 дійсно не розглянуто у порядку ст. 220 КПК України і заявник вважає це бездіяльністю прокурора області, яка може бути оскаржена судді слідчому у порядку ст. 303 КПК України.

Дослідивши змість клопотання, питання, які у ньому порушені, приходжу до висновку, що думка заявника щодо обов`язку розгляду клопотань ОСОБА_4 прокурором області у порядку ст. 220 КПК України, як і оскарження бездіяльності прокурора області у разі їх нерозгляду, є помилковою.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Щодо повноважень прокурора як процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Частиною 2 статті 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Так, він уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру тощо.

З аналізу повноважень прокурора можна дійти висновку, що функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудовий розгляд, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.

За приписами ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається і змінюється керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Тобто, після призначення процесуальним керівником прокурор наділяється повноваженнями на здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження процесуального керівництва визначені вищенаведеною нормою ч. 2 ст. 36 КПК України.

Щодо порядку розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим, прокурором має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. У цьому повідомленні зазначаються такі відомості: прізвище та посада слідчого, прокурора; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; підпис (ст. 112 КПК).

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню сторони захисту або потерпілого слідчий або прокурор повинен виконати вимоги ст. 220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання сторони захисту, у останньої настає право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст. 220 КПК України слідчим або прокурором повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Щодо повноважень прокурора області.

Повноваження керівника регіональної прокуратури (в цьому випадку прокурора області) означені у ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII. Так, керівник регіональної прокуратури: 1) представляє регіональну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність регіональної прокуратури; 3) призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку; 4) затверджує акти з питань, що стосуються організації діяльності регіональної прокуратури; 5) у десятиденний строк з моменту вивільнення посади повідомляє Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у регіональній прокуратурі; 6) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів регіональної прокуратури; 7) призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 8) у встановленому цим Законом порядку на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів приймає рішення про застосування до прокурора регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або щодо неможливості подальшого перебування його на посаді прокурора; 9) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства та інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; 10) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Керівник регіональної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

Повноваження керівника регіональної прокуратури також визначені ч. 4, 5 6 цієї статті. Так, керівник регіональної прокуратури має право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Керівник регіональної прокуратури своєю вмотивованою постановою має право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Також, керівник регіональної прокуратури, при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України керівник регіональної прокуратури продовжує строк досудового розслідування до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК керівником регіональної прокуратури здійснюється письмове повідомлення про підозру адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові.

З окресленого обсягу повноважень прокурора видно, що закон виокремлює повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням і повноваження керівника регіональної прокуратури.

Щодо скасування постанов керівника місцевої прокуратури керівником регіональної прокуратури.

Чинним КПК України передбачений вичерпний перелік повноважень прокурора вищого рівня. Це: оскарження недотримання розумних строків підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, іншими особами (ст. 308 КПК); оскарження слідчим рішень, дій чи бездіяльності прокурора (ст.ст. 311 313 КПК). Відповідно до ст. 341 КПК прокурор вищого рівня погоджує обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням.

Частиною 6 ст. 36 КПК визначена виключна компетенція Генерального прокурора, керівника регіональної прокуратури, керівників місцевої прокуратури, їх перших заступників та заступників при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування - скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Водночас, як було зазначено, призначення і зміна прокурора у конкретному кримінальному провадженні відноситься до компетенції керівника відповідного органу прокуратури (ст. 37 КПК України).

Отже, з аналізу вищенаведених норм випливає, що повноваження щодо призначення і заміни процесуального керівника у кримінальному провадженні належать до виключної компетенції керівника відповідного органу прокуратури (в даному випадку керівникові місцевої прокуратури). При цьому, прокурор вищого рівня (керівник регіональної прокуратури) не наділений повноваженнями щодо скасування постанови керівника місцевої прокуратури про призначення процесуального керівника. З цього слідує висновок, що прохання ОСОБА_4 , висловлене у клопотанні від 26.07.2018р. про скасування такої постанови прокурором області ОСОБА_10 не ґрунтується на законі, оскільки прийняття такого рішення виходить за межі повноважень прокурора області.

Підсумовуючи викладене, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання у кримінальному провадженні під час досудового розслідування подається прокурору, який відповідно до ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурор області, який не є стороною у кримінальному провадженні, не є процесуальним керівником у ньому, не наділений правом розглядати клопотання у порядку ст. 220 УПУ України.

У випадках неефективного здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування, у тому числі при розгляді клопотань у порядку ст. 220 КПК України керівникам місцевих прокуратур, згідно зі ст. 37 КПК України надано повноваження щодо заміни прокурора (процесуального керівника) у відповідному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Водночас, згідно з п. 1 абз. 3 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури є керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Таким чином, саме керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 наділений правом надавати, за наявності підстав, вказівки процесуальному керівнику у кримінальному провадженні №0000011, а не прокурор області.

Реагуючи на звернення заявника, прокуратурою Дніпропетровської області надано ОСОБА_4 обґрунтовану відповідь про неможливість розгляду клопотань у порядку ст. 220 КПК України і роз`яснено порядок оскарження дій прокурора у порядку ст. 44 Закону України «Про прокуратуру», що відповідає повноваженням керівника регіональної прокуратури і узгоджується з вимогами закону.

З огляду на вищезазначене, скарга про визнати протиправною бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_4 у порядку ст. 220 КПК України від 26.07.2018р. про скасування постанови керівника прокуратури про призначення прокурора процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000011, а також клопотання від 31.07.2018р. про покладення повноважень керівника прокуратури і прокурора прокуратури у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області розглянути ці клопотання в порядку ст. 220 КПК України і повідомити ОСОБА_4 про результати їх розгляду - не підлягає задоволенню.

Заявником порушено 10 денний строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність, але заявлене клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням відомостей про результати розгляду клопотань. За вказаних обставин строк на оскарження підлягає поновленню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про визнати протиправною бездіяльності прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_4 у порядку ст. 220 КПК України від 26.07.2018р. про скасування постанови керівника прокуратури про призначення прокурора процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000011, а також клопотання від 31.07.2018р. про покладення повноважень керівника прокуратури і прокурора прокуратури у кримінальному провадженні № 0000011 на інших прокурорів Дніпропетровської області, зобов`язання прокурора Дніпропетровської області розглянути ці клопотання в порядку ст. 220 КПК України і повідомити ОСОБА_4 про результати їх розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1