Справа № 202/1999/18
Провадження № 1-кс/202/829/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
25 квітня 2018 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000328, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2018 року за № 0000328, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
24 квітня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000328.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 24 квітня 2018.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановленно, що ОСОБА_4 разом з встановленими особами на підставі завідомо підроблених документів у 2004 році оформила в Управлінні Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 52, пільгову пенсію на своє ім`я у зв`язку з особливими умовами праці в ПАТ «Червоний Профінтерн» на ім`я та до березня 2018 року незаконно отримала грошові кошти, нараховані як пенсійне забезпечення вказаній особі на загальну суму 252 848 грн. 68 коп., спричинивши Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області збитки у особливо великих розмірах.

24.04.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту зазначає, що оскільки кримінальним правопорушенням Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заподіяно матеріальної шкоди, з метою подальшого забезпечення цивільного позову, заявленого представником потерпілого та виконання вироку суду в частині конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_4 , якій згідно інформаційної довідки регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області ОСОБА_4 на праві власності належить легковий автомобіль «HONDA» CR-V 2354, 2014 р. кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , мікроавтобус «HYUNDAI» Н 200, 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрювана у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що легковий автомобіль «HONDA» CR-V 2354, 2014 р. кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_5 , не перебуває у її користуванні, та придбаний за кошти її зятя, мікроавтобус «HYUNDAI» Н 200, 2000 року випуску продано.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив, що легковий автомобіль «HONDA» CR-V 2354 придбано за його кошти та перебуває в його користуванні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, підозрюваної, свідка, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000328, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2018 року за № 0000328, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190,ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

24.04.2018 року в межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно підозрюваної виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України? арешт накладається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Разом з цим, слідчий не довів співмірності розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням вартості майна, на яке просить накласти арешт.
Крім цього, слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого на наявність цивільного позову у кримінальному провадженні, оскільки матеріали кримінального провадження № 0000328 цивільного позову не містять.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи викладене, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000328 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Слідчий суддя ОСОБА_1