Провадження № 1-кс/761/8139/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 025 72 від 04.03.2018 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 зпогодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0197) за адресою - АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, та встановлено, що невідома особа 03.02.2018 внесла недостовірні відомості до довіреності про надання ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 повноважень на купівлю часток у статутному капіталі будь-якого товариства та на внесення належного їй нерухомого майна в якості сплати за відповідну частку.

Внаслідок цього належне ОСОБА_6 нерухоме майно житловий будинок та земельна ділянка (кадастровий номер :01:003:0197) за адресою - АДРЕСА_1 , незаконно передані у власність ТОВ «ІТ-Менеджмент 2018».

Водночас, потерпіла ОСОБА_6 показала, що будь-якого відношення до ТОВ «ІТ-Менеджмент 2018» не має, довіреності на ім`я ОСОБА_5 не видавала та об`єкти нерухомості передавати до статутного фонду товариства наміру не мала.

У зв`язку з цим, рішенням слідчого від 29.03.2018 зазначені об`єкти нерухомості на підставі ст. 98 КПК України визнані речовими доказом, оскільки вони є об`єктами злочинних посягань.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист, з-поміж іншого, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст.190 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Так, стороною обвинувачення доведено, що житловий будинок та земельна ділянка, належні ОСОБА_6 , є об`єктами злочинних посягань, тобто у силу наведеної вище статті є речовими доказами.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється розслідування, обґрунтованість слідчим застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування, відчуження та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 025 72 від 04.03.2018 арешт на житловий будинок АДРЕСА_2 ; та земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0197 за адресою - АДРЕСА_1 , заборонивши вчинення будь-яких дій щодо відчуження та розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1