АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/984/18 Справа № 201/6654/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2018 року, про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах СФГ «Індафі», ФГ «Гіф-Агро» на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року, про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області, та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 та

зобов`язано старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , або будь-якого іншого слідчого, в провадженні якого на час отримання даної ухвали буде знаходитися кримінальне провадження № 0001434 невідкладно повернути вилучені під час обшуку 17.04.2018 року у кабінеті бухгалтера СФГ «Індафі», ФГ «Гіф-агро» ОСОБА_10 за адресою : Дніпропетровська область, Солонянський район, смт.Солоне, вул.Гагаріна, 12а, 3 поверх,- відповідні предмети та документи.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що подальше утримання слідчим майна скаржників може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим. Тому вимога заявника, в частині зобов`язання слідчого повернути вилучене майно, підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі:

- прокурорпросить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, відмовивши у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах СФГ «Індафі», ФГ «Гіф-Агро» на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме повернути тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала суду , на його думку, є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для її скасування.

Вважає, що відповідно до матеріалів справи, усі перелічені у протоколі обшуку та у ухвалі слідчого судді документи у повному обсязі відносяться виключно до переліку саме тих предметів і речей, дозвіл на відшукання та вилучення яких надано слідчим суддею за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, тобто вилучені у ході обшуку документи, на його думку, являються саме документами офіційної звітності вказаних підприємств, та містять у собі відомості про фактичне нарахування та видачу пайових виплат власникам земельних ділянок та про фактичну врожайність оброблюваних сільськогосподарських земель, а також містять у собі дані про фальсифікацію таких відомостей у офіційній звітності (документи щодо фактичного використання сільськогосподарської техніки, розходування пального, видачу заробітної плати співробітникам тощо). Вважає, що слідчим відшукано та вилучено виключно зазначені у такій ухвалі слідчого судді документи.

НА його думку, слідчий та прокурор не зобов`язані додатково звертатись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на таке майно (у даному разі - документи), оскільки судом вже надано дозвіл на їх вилучення у володільця.

На його думку, слідчий суддя не перевірив належним чином покладені в основу рішення фактичні відомості, жодним чином не обґрунтував твердження про статус вказаних документів як тимчасово вилученого майна, обмежившись при цьому простим переліченням назв навіть не самих документів, а назв папок, у яких ці документи зберігались і, таким чином, у позапроцесуальному порядку, вважає фактично скасував рішення слідчого судді того ж суду про надання дозволу на вилучення у ході обшуку документів, що мають значення для кримінального провадження.

Вважає, що суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 ч.1 ст. 7 та ч.1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, а з огляду на положення ч.6 ст.9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК» .

Вважає що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, думку адвоката ОСОБА_7 в інтересах СФГ «Індафі», ФГ «Гіф-Агро», який прохав залишити ухвалу без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог Закону районний суд дотримався належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судці, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обшук від 17 квітня 2018 року був проведений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, якою дозволено слідчому в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 проведення обшуку за місцем фактичного робочого місця головного бухгалтера СФГ «Індафі» та СФГ «Гіф-Агро» ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів та інших цінностей, здобутих злочинним шляхом, відомостей щодо кількості, місцезнаходження оброблюваних земель та правових підстав здійснення сільськогосподарської діяльності на цих землях (відомості про право власності, договори оренди тощо), документів офіційної звітності та «чорнової» бухгалтерії підприємств, що містять відомості про фактичне нарахування та видачу пайових виплат власникам земельних ділянок та про фактичну врожайність оброблюваних сільськогосподарських земель, а також документів, що можуть свідчити про фальсифікацію таких відомостей у офіційній звітності (документи щодо фактичного використання сільськогосподарської техніки, розходування пального, видачу заробітної плати співробітникам тощо), документів та інших носіїв інформації, у тому числі електронних, що можуть містити у собі такі відомості, встановлення місцезнаходження та вилучення частин інформаційних систем (жорсткі диски персональних комп`ютерів), які використовувались особами, причетними до скоєння можливого правопорушення з метою організації та вчинення можливого правопорушення, або такі інформаційні системи в цілому (у разі неможливості вилучення окремо жорсткого диску - ноутбуки, планшети), мобільних терміналів систем зв`язку (мобільні телефони), які використовувались особами, задіяними у реалізації схеми можливого правопорушення, а також встановлення місцезнаходження та вилучення цінного особистого майна з метою його арешту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,спірне майно, вилучене під час обшуку ще 17 квітня 2018 року, відноситься до тимчасово вилученого, адже ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на відшукання та вилучення інших предметів і речей. Речовим доказом це майно відповідною постановою слідчого визнано не було, оскільки доказів протилежного, - суду надано не було.

Колегія суддів зауважує, що районний суд прийшов до висновку, що зазначене майно підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, а отже у відповідності до вищезазначених вимог статті 171 КПК України орган досудового розслідування повинен був звернутися із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після його вилучення. Однак, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, в порушення вказаних вимог закону, подано не було. З того періоду вже пройшло більше 3 місяців.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що подальше утримання слідчим майна скаржників може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, та вірно зобов`язав слідчого повернути вилучене майно.

Колегія суддів при цьому зазначає, що ст.1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим майна заявника, що тягне за собою необхідність повернення цього майна його власнику.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Доводи прокурора про те, що, на його думку, слідчий суддя не перевірив належним чином покладені в основу рішення фактичні відомості, жодним чином не обґрунтував твердження про статус вказаних документів як тимчасово вилученого майна, обмежившись при цьому простим переліченням назв навіть не самих документів, а назв папок, у яких ці документи зберігались і, таким чином, у позапроцесуальному порядку фактично скасував рішення слідчого судді того ж суду про надання дозволу на вилучення у ході обшуку документів, що мають значення для кримінального провадження, спростовуються висновками викладеними в ухвалі суду.

В апеляційному суді адвокат ОСОБА_7 зауважив що вилучення документів негативно вплинуло на господарську діяльність ТОВ, страждає від цього колектив.

Як видно ухвала районного суду є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Суттєвих підстав, які б слугували для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів,- не виявлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року, про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах СФГ «Індафі», ФГ «Гіф-Агро» на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області, та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: