Справа № 127/8043/18
Провадження № 1-кп/127/398/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000973 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конищів, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
30.05.2012 вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 3 роки;
10.04.2013 вироком Вінницького міського суду за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
12.08.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області звільнено від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.05.2012 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.03.2018 року близько 03:30 години, перебуваючи неподалік будинку, що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 53, помітив контейнер для збору твердих побутових відходів. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на заволодіння вищезазначеним контейнером для збору ТПВ.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а інші оточуючі не усвідомлюють злочинність його дій, 09.03.2018 близько 03:30 години, поволік контейнер для збору ТПВ, що знаходився неподалік будинку 53, по вул. Пирогова в напрямку вул. Вишенька м. Вінниці, де залишив його біля автостоянки з метою подальшого продажу.
Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив комунальному унітарному підприємству «ЕкоВін» матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта ВВКНДІСЕ №1803/18-21 від 21.03.2018 становить 2457,37 гривень.
Крім цього, у березні 2017 року, точні дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку Центральний на просп. Коцюбинського у м. Вінниця, знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії: НОМЕР_2 , видане 19.03.2015 Пенсійним фондом України на ім`я раніше не знайомого ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке надає його володільцеві передбачені законом права та пільги, а також звільняє від ряду обов`язків. В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання для отримання пільг.
Одразу після цього, реалізуючи вказаний умисел, направлений на підроблення офіційного документа для його подальшого використання, ОСОБА_4 переніс знайдене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії: НОМЕР_2 , видане 19.03.2015 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_5 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де змінив його первинний зміст шляхом переклеювання замість фотокартки ОСОБА_5 фотокартки із власним зображенням, таким чином підробивши це посвідчення.
Згідно висновку судово-технічної експертизи № 2516/18-21 від 26.04.2018, наданий на експертизу бланк пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії: НОМЕР_2 , виданого 19.03.2015 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_5 , відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України, але в дане пенсійне посвідчення вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки, тобто наявні ознаки підробки.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу направленого на підроблення офіційного документу та його подальше використання, 26.03.2018 приблизно об 11:00 годині ОСОБА_4 , здійснюючи проїзд містом Вінницею у тролейбусі № 003 по маршруту руху №13 сполученням «Аграрний університет - Водоканал», на вимогу кондуктора, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, з метою отримання права безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, пред`явив завідомо підроблене ним пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії: НОМЕР_2 , видане 19.03.2015 Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_5 , тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Також пояснив суду, що вийшовши з тролейбуса на зупинці біля центрального ринку знайшов пенсійне посвідчення підняв його та поклав собі у карман та завіз його додому, два місяці воно лежало та він його не використовував. Потім він вклеїв у знайдене посвідчення свою фотокартку, зверху на фотокартку, яка вже була вклеєна у знайдене посвідчення та заламінував його. Підроблене посвідчення використовував лише для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, пред`являвши його кондукторам. Їхавши із своїм товаришем, співробітником поліції у тролейбусі, останній побачив у нього зазначене посвідчення, після чого його викликали до відділу поліції де попросили в присутності понятих показати посвідчення, що він і зробив. Даний факт був зафіксований працівниками поліції. Також, зазначив, що відповідне посвідчення він використовував не часто і лише для проїзду у громадському транспорті, у будь-яких державних установах не використовував.
Що стосується, сміттєвого контейнера ОСОБА_4 пояснив, що побачив контейнер на вул. Пирогова та доставив його до ринку «Сатурн». Повідомив представнику ЖЕКу про даний контейнер та разом з ним погрузив контейнер на машину ОСОБА_6 . ОСОБА_7 дав йому декілька гривень за контейнер. Сміттєвий бак перебував на проїжджій частині, він був без кришки, а тому він подумав, що бак нікому належить, а тому передав відповідний бак у ЖЕК «УЮТ» для їхнього використання.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не заявлявся, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжкого злочину та злочинів середньої тяжкості, а даний злочин ним скоєно у період іспитового строку.
Крім того, судом враховано позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, видану 26.03.2018 ТОВ «Уют» за №35. Зі слів сусідів, які постійно скаржаться на його неналежну поведінку, ОСОБА_4 часто перебуває в нетверезому стані, пошкоджує майно будинку.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №969 від 04.04.2018 року останній перебуває на профілактичному наркологічному обліку у їхньому закладі з 25.10.2011 року по 25.10.2012 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.
Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/1742 від 11.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву та картотеки диспансерного відділення станом на 05.04.2018 року не значиться. Подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, в ході судового провадження не встановлено.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
В той же час, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 858,00 грн., оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ОСОБА_4 злочину.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66, 75, 76, 185, 358 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2018 року на пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , де вклеєна фотокартка із зображенням обличчя ОСОБА_4 .
Речові докази по кримінальному провадженню №№ 0000973, а саме:
-пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , де вклеєна фотокартка із зображенням обличчя ОСОБА_4 знищити;
-металевий еко-контейнер для збору ТПВ, який передано на відповідальне зберігання комунальному унітарному підприємству «ЕкоВін» залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя :