Справа № 635/721/18
Провадження № 1-кп/635/617/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2018 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник адвокат ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001931 від 10 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду посилаючись на його відповідність нормам закону та підсудність Харківському районному суду Харківської області.

Потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні погодились з прокурором та просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору, як такий що не відповідає вимогам закону оскільки не містить обов`язкових даних в формулюванні обвинувачення, яке є неконкретним. Так в обвинувальному акті не розкриті: факт посягання на громадський порядок; мотив явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яка полягала у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил та норм поведінки; природа взаємин причетних осіб; причина виникнення діяння. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування в порушення норм ст. 109 КПК України не вказані дані про всі процесуальні дії та прийняті рішення, проведені під час досудового розслідування, зокрема, відомості про призначення експертних досліджень в експертних та інших установах.
Перевіривши зміст обвинувального акту суд прийшов до висновку про не відповідність обвинувального акту вимогам закону з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Зазначені норми закону у сукупності дають суду підстави вважати, що для виконання припису п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладення формулювання обвинувачення обвинувальний акт, крім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обов`язковому порядку окремо повинен містити короткий зміст обвинувачення, а саме твердження про те, що особа обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України.
Аналізуючи зміст обвинувального акту суд встановив, що він містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення, проте прокурором не внесено в обвинувальний акт формулювання обвинувачення.
При цьому формулювання обвинувачення повинно містити конкретне визначення об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, відомості про суб`єкт злочину та інші обов`язкові та другорядні кваліфікуючі ознаки складу злочину, в тому числі в даному випадку обов`язково повинно бути зазначено мотиви вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_4 при застосуванні до потерпілих фізичного насильства, оскільки відсутність таких відомостей не дає суду можливість розглянути справу в рамках пред`явленого обвинувачення та призводить до порушення прав обвинуваченого на захист. Виправлення такого недоліку у судовому засіданні не є можливим, оскільки для забезпечення права на захист конкретне обвинувачення повинно бути викладене в обвинувальному акті до проведення підготовчого судового засідання і викладення характеру та направленості умислу в даному випадку є обов`язковим для забезпечення права на захист та правильного визначення правової кваліфікації вчиненого правопорушення.

За відсутності формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що суперечить положенням ч. 2 ст. 42 КПК України, якими визначено, що обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу і вказана норма закону передбачає обов`язок слідчого, прокурора скласти обвинувальний акт і встановлює вимоги до його форми, зокрема зобов?язує особу, що складає обвинувальний акт внести в його текст формулювання обвинувачення.
В даному випадку без формулювання обвинувачення суд не може призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки відсутній предмет судового розгляду відсутнє обвинувачення, а викладення формулювання обвинувачення при судовому розгляді законом не передбачено. Такі висновки суду ґрунтується на положеннях ст. 337 КПК України, яка встановлює, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Крім того, такий обвинувальний акт суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).
Також слід врахувати, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Підсумовуючи наведене суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення порушує право на захист ОСОБА_4 , не дає можливості визначити межі судового розгляду, тому обвинувальний акт відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, при цьому суд вважає за необхідне зазначити, що норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження, тому не приймає до уваги посилання сторони захисту про повернення обвинувального акту з підстав наявності недоліків реєстру матеріалів кримінального провадження.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001931 від 10 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1