печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000028 від 11.01.2018 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
08.06.2018 Слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітан юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури міста Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000028, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді поліцейського роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відповідно до примітки ст. 364 КК України, є службовою особою, яка відповідно до покладених на нього обов`язків на постійній основі здійснює функції представника влади.

06.06.2018 поліцейський роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 та інспектор роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 , заступили на добове чергування на службовому автомобілі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України марки «Toyota Prius», номерний знак ?? НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Близько 11 год. 50 хв. 06.06.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 отримали виклик по спец лінії «102» про вчинення особою дорожньо-транспортної пригоди на території гаражного кооперативу «Динамо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 1-А.

Близько 12 години 30 хвилин того ж дня ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на службовому автомобілі марки «Toyota Prius», номерний знак ?? НОМЕР_1 (на синьому фоні), прибули на територію гаражного кооперативу «Динамо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 1-А, де встановили, що громадянин України ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом автомобілю марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме: переднім бампером, з правої сторони зачепив стіну при виїзді з кооперативу, а також що у ОСОБА_9 був різкий запах алкоголю.

Того ж дня, в той же час, у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_9 дій, пов`язаних з притягненням останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 124 «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна» та ст. 130 «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же день, близько 12 год. 50 хв., на місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме на території гаражного кооперативу «Динамо» за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 1-А, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 3 000 гривень за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_9 дій, пов`язаних з притягненням останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 124 «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна» та ст. 130 «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Того ж дня о 14 год. 24 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_3 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 3 000 гривень, які ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , одержали від ОСОБА_9 як неправомірну вигоду за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_9 дій, пов`язаних з притягненням останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 124 «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна» та ст. 130 «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за не вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

06.06.2018 ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 07.06.2018.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна та вважає наявними ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання та просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Захисник вказав на необґрунтованість підозри, оскільки це провокація надання неправомірної вигоди та відсутність ризиків у кримінальному провадженні, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або ж застави, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2018 за № 0000028.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом обшуку, протоколами допитів свідків, відомостями, зібраними оперативним підрозділом в ході виконання доручень слідчого та речовими доказами, а відтак слідчий суддя не приймає доводів сторони захисту щодо її необґрунтованості.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не було доведено існування ризиків, які перешкоджали застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Як особа ОСОБА_10 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має вищу освіту та визначене місце проживання, за якими характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_3 , встановлено, що він характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню доньку 2016 року народження.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000028, а саме до 08.08.2018 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровська область, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000028, а саме до 08.08.2018 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою, а також до слідчого судді, суду;

- не відлучатися з міста Київ без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1