У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/1457/17
Провадження № 1-кп/348/72/18

11 липня 2018 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000464 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 05.06.2018 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.08.2018 року.

В судовому засіданні 11.07.2018 року від прокурора поступило клопотання про доцільність надалі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, не відпали та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти продовження йому даного запобіжного заходу, зазначив, що не має наміру перешкоджати встановленню істини в провадженні, чи впливати на свідків або потерпілих, окрім того він тривалий час вже утримується під вартою, а прокурором не наведено жодних нових вагомих доказів необхідності продовження тримання його під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, просить обрати тому запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши учасників судового розгляду, в тому числі і потерпілого ОСОБА_7 , який відносно продовженні тримання під вартою ОСОБА_5 покладається на розсуд суду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вислухавши учасників судового розгляду, враховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, та необхідності відкладення судового розгляду і неможливості закінчення розгляду кримінального провадження до спливу попереднього продовжено строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає за необхідне ОСОБА_5 обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України, продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 08.09.2018 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 331, 369 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів - по 08 вересня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1