Справа № 317/3212/18
Провадження № 1-в/317/323/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5

представника адміністрації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одружений, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засудженого: 17.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.06.2014 року по 20.10.2014 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відмови у задоволенні подання. Посилаючись на матеріали справи, зазначив, що згідно характеристики ОСОБА_4 став на шлях виправлення, однак прокурор вважає що цього не достатньо, для задоволення подання, при цьому не вказуючи на жодну причину відповідно до якої має бути відмовлено у задоволенні подання.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 переховувався від органів досудового слідства та перебував в державному та міждержавному розшуку. Однак засуджений ОСОБА_4 на обліку осіб, які схильні до втечі не перебуває, та жодних спроб втечі з установ відбування покарань не виявлено, що вбачається з матеріалів особової справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, був засуджений 17.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.06.2014 року по 20.10.2014 року на підставі ст..72ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 03.06.2014 року Кінець строку: 15.01.2021 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.06.2014 року.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.
З 07.11.2014 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, за порушення вимог відбування покарання мав одне стягнення, яке виразилося у зберіганні забороненого предмету, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у законному порядку. За виконання покладених вимог та дотримання правил поведінки шість разів заохочувався правами начальника колонії, та один раз правами начальника відділення СПС, однак потребує періодичного спонукання до праці.
На даний час працює на виробництві установи на кузні, різноробочим. До роботи ставиться добре, але власної ініціативи своєї не проявляє.У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктних ситуацій не допускав, відносини підтримує з негативно та позитивно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку не завжди, також має не завжди охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за/ завжди належний догляд, використовує за призначенням. Намагається дотри вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, мас середній рівень необхідних навичок. , виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. На даний час участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. У скоєному злочині провину визнає. За вироком суду позову не має.
28.07.2017 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.

Термін можливого застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання настає після фактичного відбування 2/3 строку покарання, а саме після 15.04.2019.

Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів та особової справи ОСОБА_4 , беручи до уваги наявність заохочень та відсутність непогашених та не знятих стягнень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів те, що він став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2014 року за ч.1 ст. 115 КК України, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на весь невідбутий строк.

На підставі статті 72 КК України зарахувати в строк невідбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького Апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1