АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора у провадженні на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000205 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, №0000205 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1 для усунення виявлених недоліків.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості щодо обвинуваченого, зокрема місце його проживання, однак
у призначені судові засідання Голосіївського районного суду м. Києва обвинувачений ОСОБА_6 не з`являвся, а судові повістки надіслані за адресою місця реєстрації та місця проживання обвинуваченого, що були встановлені органом досудового розслідування, повертаються до суду із відміткою поштового відправлення «за зазначеною адресою не проживає» та «за закінченням встановленого терміну їх зберігання».

Крім того суд зазначив, що здійснити виклик останнього шляхом телефонограми не виявилось можливим, оскільки вказані стороною обвинувачення телефонні номери обвинуваченого не працюють.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000205 відносно ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд даного обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При цьому зазначає, що усі вимоги, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті додержано в повному обсязі і у суду були всі підстави для призначення судового розгляду по суті, оскільки під час досудового розслідування було належним чином встановлено, як місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , так і місце його реєстрації.
Також вказує, що в разі неявки обвинуваченого в судові засідання, кримінальним процесуальним законодавством України передбачено механізм реагування суду на вказані порушення з боку обвинуваченого, зокрема, відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання, однак суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 335 КПК України, з урахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 не з`являється за викликом в призначені судові засідання не зупинив судове провадження, не оголосив обвинуваченого в розшук, а прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, що суперечить положенням ст. 314 КПК України.

Обвинувачений та представник потерпілого в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі обвинуваченого та представника потерпілого, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000205 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, частиною другою ст. 291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, у тому числі і анкетні відомості обвинуваченого, а саме його прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, а також місце проживання.

Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Проте таких порушень в оскаржуваній ухвалі суд не зазначив, а його посилання на ту обставину, що стороною обвинувачення не в повній мірі були встановлені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_6 , так як за вказаними в обвинувальному акті адресами останній не проживає, а повістки, що направлялись на адресу реєстрації обвинуваченого та адресу місця його проживання повертаються до суду з відміткою поштового відправлення «за зазначеною адресою не проживає» та «за закінченням встановленого терміну їх зберігання» і сторона обвинувачення не забезпечила явку обвинуваченого в судове засідання, що на думку суду свідчить про відсутність в обвинувальному акті достовірних даних про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_6 убачається, що в ньому, в тому числі, вказано його місце реєстрації ( АДРЕСА_1 та проживання АДРЕСА_2 , а також зазначено номер телефону, який належить обвинуваченому.

Посилання суду на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 у судові засідання не з`являється та за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованими, оскільки суд не позбавлений можливості прийняти відповідне рішення у визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України порядку для забезпечення участі останнього під час судового розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, стороною обвинувачення також встановлено номер телефону, який належить обвинуваченому ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ), однак в матеріалах справи відсутні дані щодо намагання суду повідомити останнього про дату та час судового розгляду за вказаним номером телефону.

За наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000205 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000205 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/796/1061/2018
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1