АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/2644/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1960/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області, громадянина України, без постійного місця проживання, раніше судимого:
1) 26.01.1999 р. Луганським міським судом Луганської області за ст. 93 п. «А», 93 п. «З», 142 ч. 3, 42 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 14 КК України, звільнений 31.08.2007 р. по відбуттю покарання;
2) 23.06.2008 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 05.03.2010 року згідно постан6ови Перевальського районного суду Луганської області від 28.01.2010 року на підставі ст. 82 КК України, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 9 днів умовно з іспитовим строком на утриманням 10% у дохід держави;
3) 28.01.2011 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
4) 06.04.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області ст. 389 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 27.01.2014 року по відбуттю строку покарання;
5) 11.09.2014 р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 4 місяців 7 днів арешту, звільнений 11.09.2014 року по відбуттю строку покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Приймаючи таке рішення за поданням адміністрації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)», суд зазначив, що у засудженого за час відбування покарання мав стягнення, яке погашено, та 2 заохочення за сумлінну поведінку та активну участь у підготовці установи до проведення наради начальників колоній, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, за виконання покладених обов`язав та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотриманням правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Однак ці обставини не вказують, що засуджений довів своє виправлення; відсутність за останній час стягнень і заохочень лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_7 режиму відбування покарання. Також зазначено, що ОСОБА_7 мав дисциплінарне стягнення, систематично не виконував норми виробітки, тобто не достатньо сумлінно ставився до своїх обов`язків.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування посилається на те, що з 2015 року відбуває покарання у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За час відбування покарання став на шлях виправлення, активно приймав участь у благоустрою колонії, був днювальним, що підтверджує довіру з боку адміністрації до нього. Також зазначає про те, що у 2017 році він почав навчатися у професійно-технічному училищі та здобув професію верстатів «Деревообробне верстатів». Після закінчення училища почав робити, виконував усю доручену роботу, приймав активну участь в реалізації програми диференційного виховного впливу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
З 09.07.2015 ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».
Адміністрація виправної колонії спільно з спостережною комісією у Шевченківському районі м. Харкова звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_7 , надавши характеристику від 21.02.2018 року із висновком, що засуджений довів своє виправлення.
Із матеріалів особової справи вбачається , що в 2016 році засудженому ОСОБА_7 комісією установи було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України, як особі яка не стає на шлях виправлення.
Також в 2017 році тією ж комісією було відмовлено і у направленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.
Зазначені обставини було вірно встановлено судом та їм надана належна оцінка з урахуванням роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці .
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що до програми диференційного виховного впливу ОСОБА_7 долучився відповідно до його заяви від 27.12.2017 року , яка міститься в особовій справі. З огляду на це, спростовуються доводи апелянта щодо його активної участі в реалізації програми диференційного виховного впливу.
Сумлінне ставлення до праці може проявлятися у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки. Надана адміністрацією установи виконання покарань характеристика ОСОБА_7 таких даних не містить.
Із матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 , починаючи з 1999 року, був неодноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі умисні злочини. Звільняючись з місць позбавлення волі, належних висновків не робив, продовжуючи вчиняти нові тяжкі умисні злочини. Покарання ОСОБА_7 відбуває за сукупністю злочинів, до якої також входить тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України. Все це свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Аналізуючи наведені вище дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання у виправній колонії, дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із висновками суду, що до закінчення призначеного судом строку покарання ОСОБА_7 не досягнута його основна мета виправлення засудженого.
Виходячи із цього колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, ст.418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 , КПК України, колегія суддів,
П О СТ А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
УхвалуДзержинського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді