Справа № 455/25/18
Провадження № 1-м/455/7/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - в залі судових засідань, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, дітей немає, непрацюючого, має судимість за вироками, а саме: Останкінського районного суду м. Москви від 02.06.2011 року за ч.1 ст. 164 КК РФ на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.73 КК РФ з іспитовим терміном на 2 роки; Преображенським районним судом м. Москви від 12.01.2012 року за ч.1 ст. 162 КК РФ на 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 74 КК РФ йому відмінено умовне засудження по вироку від 02.06.2011 рокуОстанкінського суду м. Москви,на а підставі ст. 70 КК РФ остаточно призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, звільненого 07 серпня 2015 року по відбуттю терміну покарання,

В С Т А Н О В И В:

10.01.2018 року заступник директора Департаменту - начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права, представник за довіреністю ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про приведення вироку Російської Федерації Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що 27 грудня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 4279/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 03.11.2017 року за №06-137173/17, якого згідно вироку Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року засуджено до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ч.2 ст. 161 (грабіж), п«в» ч. 2 ст. 115 (умисне заподіяння легкої шкоди здоров`ю), ч.3 ст. 30, ч.1 ст. 158 (замах на крадіжку) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Липецькій області», кінець строку відбуття покарання 17.10.2020 року.

Просить визначити статті, частини статтей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним згідно вироку Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явилася, подане до суду клопотання містить прохання заявника про проведення судового розгляду за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання заявника підтримала, просила суд його задовольнити та визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку прокурора, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та привести у відповідність із законодавством України вирок Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року, відносно ОСОБА_4 ..

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб», 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

У статті 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Виходячи з положень ст.10 Конвенції «Про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року», в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави, виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Згідно вироку Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року, ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «г» частини другої статті 161 (грабіж), пунктом «в» частини другої статті 115 (умисне заподіяння легкої шкоди здоров`ю), частиною третьою статті 30, частиною першою статті 158 (замах на крадіжку) Кримінального кодексу Російської Федерації (а.с.5-14).

У відповідності до розпорядження Бутирського районного суду м. Москви РФ вирок суду вступив у законну силу 01.09.2016 року (а.с.47).

Відповідно до довідок, виданими ФКУ ВК 3 УФСВП Росії по Липецькій області (а.с. 21-23), про відбуття строку покарання ОСОБА_4 , початок строку відбуття покарання 18.10.2015 року, кінець строку відбуття покарання - 17.10.2020 року; станом на 21.09.2017 року засуджений відбув 1 рік 11 місяців 3 дні, а не відбутий строк на вказану дату складає 03 роки 26 днів.

Засуджений ОСОБА_4 в своїй заяві просив розглянути питання про передачу його для подальшого відбування покарання в Україну, оскільки є громадянином України (а.с.20).

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Стрільбичі Старосамбірського району Львівської області (а.с.28-30).

Згідно повідомлення Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Довідкою про стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 , встановлено, що його стан здоров`я: Z-10, групи інвалідності немає (а.с.24).

Із характеристики на засудженого ОСОБА_4 наданої начальником загону ФКУ ВК-3 УФСВП Росії по Липецькій області, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 характеризується невизначеною поведінкою, мав стягнення до вступу вироку в законну силу, заохочень не мав, вину в скоєнні злочину визнав частково, у вчиненому не розкаявся, позову немає. (а.с. 25).

За змістом частини 1 ст.7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, при цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

У відповідності до положень Кримінального кодексу Російської Федерації, дії ОСОБА_4 кваліфіковано Бутирським районним судом м. Моски РФ:

-за п. п.»а», «г» ч.2 ст. 161 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 4 роки без штрафу і обмеження волі;

- за п`в» ч.2 ст. 115 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 8 місяців;

- за ч.3 ст. 30, ч.1 ст. 158 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 8 місяців.

На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ остаточно визначено ОСОБА_4 покарання по сукупності злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі, без штрафу і обмеження волі, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальних справах Московського міського суду від 01.09.2016 року вирок Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року у відношенні ОСОБА_4 змінено. Виключено із описово-мотивувальної частини вироку вказівку суду на визнання обтяжуючою покарання обставиною - небезпечний рецидив злочину, призначивши обтяжуючою покарання обставиною - рецедив злочину. В решті вирок залишено без змін.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким останній засуджений, набрав законної сили, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальні правопорушення, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, і сам засуджений згоден на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, слід дійти висновку, що є всі достатні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Приводячи зазначений вище вирок у відповідність з кримінальним законодавством України, суд враховує ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Отже, строк покарання за ч.1 ст.15, ч.1 ст.185 КК України не може перевищувати 2 років позбавлення волі.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

Крім того, суд враховує, що призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченим КК України за вчинення аналогічних діянь.

За цих обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

- за ч.2 ст.186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч.2 ст. 125 КК України (з урахуванням положень, передбачених п.1 ч. 4 ст. 610 КПК України) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

- за ст. ч.1 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 місяців,

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань та із врахуванням правил складання покарань, передбачених п.п.»б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 5 (п`ять) років позбавлення волі.

При цьому, визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 18 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 -11 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 12 березня 1983 року), ст.ст. 369-372,602,603,606, 609, 610 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Бутирського районного суду м. Москви від 30.05.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Московського міського суду від 01.09.2016 року, яким громадянина України ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених п.п. «а», «г» ч.2 ст. 161, п «в» ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 30, ч.1 ст. 158 КК РФ та засуджено до 5 років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженим:

- за ч.2 ст.186 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч.2 ст. 125 КК України (з урахуванням положень, передбачених п.1 ч. 4 ст. 610 КПК України) до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців;

- за ст. 15 ч.1, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань та із врахуванням правил складання покарань, передбачених п.п.»б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 / 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 18 жовтня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Копії ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором, протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту їм вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1