АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/660/18 Справа № 182/2690/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001154 від 17 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, -

за участю:

адвоката ОСОБА_7 ,

третьої особи ОСОБА_6

В с т а н о в и В:

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя накладаючи арешт не врахував відсутність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та доказів його вчинення, правових підстав для арешту майна, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Крім того, апелянт вказує, що слідчий подаючи клопотання про арешт майна не надав до нього постанови про визнання його речовим доказом.

Також, апелянт просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді обґрунтовуючи це тим, що про час, день та місце розгляду клопотання його не повідомляли та копія ухвали не направлялася.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучений 16 квітня 2018 року під час проведення огляду брухт чорного металу, загальна вага якого разом з автомобілем ГАЗ, державний знак НОМЕР_1 становить 10 260 кг, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та передано брухт чорного металу для подальшого зберігання ПП «Ланкастор», за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Лісна, 7. Зобов`язано слідчого повернути автомобіль ГАЗ державний знак НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_6 або водію ОСОБА_8 та провести зважування брухту чорного металу без автомобіля.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що триває досудове розслідування кримінального провадження № 0001154 від 17 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, щодо факту порушення операцій з металобрухтом, тому з метою перешкоджання проведенню всебічного та повного досудового розслідування, запобіганню приховування, продажу та утилізації металобрухту, який є тимчасово вилученим і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, наклав арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 та адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику ОСОБА_6 , а тому за правилами ч.3 ст. 395 КПК України строк для останнього обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, яку на адресу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах апелянта, слідчим суддею направлено 18 травня 2018 року та в п`ятиденний строк ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим термін не був пропущений.

Висновки слідчого судді про накладення арешту на металобрухт, апеляційний суд вважає правильними.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно до ч.1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що Нікопольським ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування, кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0001154 від 17 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України. (а.с.3)

Обґрунтовуючи своє клопотання про накладення арешту на металобрухт, слідчий зазначив, що 16 квітня 2018 року у вечірній час, поблизу с. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області було зупинено автомобіль ГАЗ-53, д.н. НОМЕР_2 , в кузові якого знаходився металобрухт, водій якого не надав будь-які дозвільних документів щодо походження металу та права на його перевезення. В ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_9 , який являється заступником голови Червоногригорівської сільської ради, та пояснив, що того ж дня, йому було повідомлено, що в смт. Червоногригорівка Нікопольського району невідомі особи на газоні перевозили металобрухт.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказаний металобрухт відповідає критеріям речового доказу у даному кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки міг бути об`єктом вчинення злочину, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на майно, що також необхідно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У зв`язку з чим беручи до уваги незначний час здійснення розслідування, апеляційний суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Також, апеляційний суд зазначає, що якщо в подальшому відпаде потреба у арешті майна володілець майна, відповідно до вимог ч.1 ст. 174 КПК України, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001154 від 17 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4