20.09.2018 Провадження № 1-кп/331/374/2018
Єдиний унікальний номер 331/3481/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2018 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого П`ЯНКОВА ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 за ст.307 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинуваль-
ним актом відносно ОСОБА_6 за ст.307 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.07.2018 р. продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк встановлений до 25.09.2018 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути
питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надход-
ження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурор вважає за доцільне продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК Ук-
раїни, які існували і під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою заперечували, зазначив-
ши, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, батьків похилого віку, не має наміру ухилятися від суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважають за можливе обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
суд враховує наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконан-
ня обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) перехову-
ватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявнос-
ті ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження ма-
теріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповід-
ній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвину-
вачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викла-
дених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_6 , суд вихо-
дить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання лише у виді позбав-
лення волі, він може переховуватись від суду, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього
ув`язнення, докази в даному кримінальному провадженні не досліджені, не допитані свідки, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуєть-
ся обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на свідків та перешкоджанню кримінальному провад-
женню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому об-раного запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України,
які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до вис-новку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвину-ваченого ОСОБА_6 на 2 місяці до 20 листопада 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 20 листопада 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізоля-
тору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_7