Ухвала

04 липня 2018 р.
м. Київ

Справа № 760/867/18

Провадження № 51- 7184 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2018 року,
встановив:
ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями, звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить ухвали місцевого та апеляційного суду визнати не законними, не обґрунтованими та такими, що перешкоджають досудовому розслідуванню.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Частинами 1 та 2 статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
При цьому ч. 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, якою залишено без задоволення її скаргу на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України та зобов`язання вчинити дії. За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційним судом відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді, яку місцевий суд постановив в межах своєї компетенції, відповідно до статей 307, 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.
В силу ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Саме цими нормами процесуального закону й керувався апеляційний суд, ухвалюючи рішення від 14 червня 2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.
Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3