Єд. унік. № 243/7213/17
Провадження № 1-кп/243/170/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року м. Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької обалсті матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 , у зв`язку із закінченням строку дії попередньої ухвали суду та у зв`язку з тим, що на теперішній час не перестали існувати ризики уникнення ОСОБА_7 від покарання та можливості впливу на ще недопитаних під час судового засідання свідків.
Обвинувачена ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні клопотання.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 заперечув щодо задоволення клопотання прокурора, просив обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є зокрема забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як вбачається з обвинувального акту - ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.
Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).
Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Колегія суддів не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Згідно частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Колегія суддів дослідивши та проаналізувавши фактичні обставини у справі, приходить до переконання про відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою встановити обставини, що мають значення у даному кримінальному провадженні, крім того жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурором під час судового розгляду ризикам.
Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 15 років, а тому у разі зміни обраного запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ризик втечі для обвинуваченої у цьому випадку може бути визнаний, як менш небезпечний, ніж покарання та процедура його відбування.
З урахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, для забезпечення встановлення істини по справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, а також вік та її стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, колегія суддів вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачена, знаходячись на волі, може вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду, вплинути на свідків, які залишились недопитаними в судовому засіданні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини, як кожен окремо так і у своїй сукупності, свідчать про недостатність застосування у відношенні обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки цього вимагають інтереси суспільства.

Розмір застави колегією суддів не визначається на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 спричинив загибель людини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на шістдесят днів а саме з 15 травня 2018 року по 13 липня 2018 року включно в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі
Суддя : ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3