Справа № 296/9850/18
УХВАЛА
Іменем України

04 жовтня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що належить останньому на праві приватної власності, а саме на:

- 1/4 житлової квартири загальною площею 52,74 м.кв. (реєстраційний номер майна 25052070) за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності № НОМЕР_2 від 11.08.2008);

- автомобіль марки «FORD MONDEO», 1994 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ).

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області за процесуальним керівництвом військової прокуратури Житомирського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000186 від 01.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна та в подальшому можливої його конфіскації виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , слідчий просив клопотання задовольнити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна слідчий суддя визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання наданні органом досудового розслідування, дійшов наступного висновку.

В ході здійснення досудового розслідування 03.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За вимогами п.3 ч.2 та ч. 5 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 135074166, за ОСОБА_5 на праві приватної власності зареєстрована 1/4 житлової квартири загальною площею 52,74 м. кв. (реєстраційний номер майна 25052070) за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності № НОМЕР_2 від 11.08.2008) (а.с.12-13).

Також відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру МВС України № 31/6-2072 від 29.08.2018, за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 зареєстровано автомобіль марки «FORD MONDEO», 1994 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 (а.с.14).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання, враховуючи те, що майно перебуває у власності підозрюваного, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту майна, а саме на майно підозрюваного ОСОБА_5 , що належить останньому на праві приватної власності, оскільки незастосування такої заборони може привести до втрати, знищення майна.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/4 житлової квартири загальною площею 52,74 м.кв. (реєстраційний номер майна 25052070) за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності № НОМЕР_2 від 11.08.2008);

- автомобіль марки «FORD MONDEO», 1994 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1