У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року смт. Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 30.05. 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000148 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його наступним.
У провадженні СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000148 від 30.05.2018 року за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

30.05.2018 до чергової частини Близнюківського відділу поліції надійшов рапорт начальника СРПП № 4 Близнюківського ВП ГУ НП в Харківської області, що під час виїзду ним 30.05.2018 року до природного піщаного кар`єру який розташований поблизу с. Олександрівка Близнюківського району Харківської області було виявлено автомобіль ЗІЛ-431412 державний номерний знак НОМЕР_1 в кузові якого знаходиться пісок.

Слідча вказує, що під час огляду місця пригоди було вилучено автомобіль ЗІЛ-431412, 1991 року випуску, вантажний, бортовий державний номер НОМЕР_1 , щодо якого є достатні підстави вважати, що він був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення які в свою чергу можуть бути доказами. Окрім цього в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено лопату. Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
Крім того зазначає, що в органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортний засіб є засобом вчинення злочину, зберіг на собі сліди вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виявлених під час огляду речей. Отже, вилучений транспортний засіб має значення для досудового розслідування та може бути доказом у кримінальному провадженні.

Необхідність арешту вищевказаного у клопотанні тимчасово вилученого майна у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 08 жовтня 2006 року, є ОСОБА_5 , зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що не застосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини по справі внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, в зв`язку з чим, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.
Свої дії обґрунтовують посиланням на ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України.
Будучи завчасно та належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явилася. Слідча надала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Випадків, за яких участь цих осіб у розгляді клопотання слід визнати обов`язковою, не вбачається.
За таких обставин, клопотання розглянуте за відсутності вказаних осіб на підставі ч.3 ст. 244 КПК України та відповідно до ч.4 ст.107 КПК України - без фіксування провадження за допомогою технічних засобів.
Перевіривши надані матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Кримінальне провадження №0000148 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05. 2018 за ознаками ч.2 ст. 240 КК України, що підтверджується витягом із цього реєстру.
Обставини, викладені в клопотанні слідчого, підтверджені також фотокопією рапорту начальника СРПП №4 від 30.05.2018, фотокопією протоколу огляду місця події від 30.05.2018, фотокопією письмових пояснень ОСОБА_6 - водія автомобіля ЗІЛ, фотокопіює протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 30.05.2018, фотокопією письмових пояснень ОСОБА_7 від 30.05.2018.
Із доданих до матеріалів справи ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля ЗІЛ 431412, 1991 року випуску, зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_8 .
Вилучене майно автомобіль ЗІЛ-431412, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , пісок та металева лопата знаходяться на відповідальному зберіганні в Близнюківському ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України, погоджене з прокурором.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою збереження речових доказів.
При цьому ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Отже зазначене майно відповідає вимогам щодо речових доказів.
Судовим розглядом встановлено, що арешт майна у спосіб про який клопочуть, є дієвим і обгрунтованим засобом запобігання його знищення, відчуження, перетворення з метою забезпечення кримінального провадження для з`ясування всіх обставин події.
Слідчим доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема запобігання можливості пошкодження, знищення, перетворення, відчуження майна.
Наслідки накладення арешту у визначений цією ухвалою спосіб не є занадто обтяжливими. При цьому дотримано розумність, співрозмірність обмеження права власності.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.84, ч.1 ст. 91, ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 30.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000148 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 08 жовтня 2006 року, є ОСОБА_5 ,яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, проведеного 30.05.2018 а саме: автомобіль марки ЗІЛ-431412 д.н. НОМЕР_1 в кузові якого знаходиться пісок та металеву лопату шляхом заборони ОСОБА_5 будь-яким чином розпоряджатися та використовувати майно на яке накладено арешт.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового провадження чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ухвала виготовлена в одному оригінальному примірнику та двох копіях.
Копії ухвали негайно направити слідчому та ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1