Справа № 182/2908/18
Провадження № 1-кп/0182/585/2018
У Х В А Л А
23.06.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2018 за № 0000680 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Сєров, Свердловської області РФ, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 25.04.2018 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 01.03.2018 за № 0000680 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 24.06.2018.
Обвинувачений в судове засідання доставлений не був, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовився, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за його відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, оскільки він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів; впливу на потерпілого, свідків, місце проживання яких йому відомо, а безпосередній свідок злочину його співмешканка, яка раніше також потерпала від його насилля. Також просить враховувати репутацію обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації, посилаючись на те, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також на те, що обвинувачений зобов`язується не вчиняти нових злочинів, не переховуватись від суду та з`являтись до суду за кожною вимогою.
Вислухавши сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовжувати злочинну діяльність, оскільки він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів; впливати на потерпілого, свідків, місце проживання яких йому відомо, а безпосередній свідок злочину його співмешканка, яка раніше також потерпала від його насилля. Також судом врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи, стійких соціальних зв`язків, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 24.06.2018, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 21 серпня 2018 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1