Справа № 146/404/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашполі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шестаківка Шаргородського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, одруженого, раніше не судимого, до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 21 березня 2018 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК Україна за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 в середині 1992 року у невстановленої досудовим слідством особи, незаконно придбав 29 патронів, які помістив до металевого сейфу, що знаходиться в одній із житлових кімнат будинку в якому він проживає, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та зберігав їх до 6 березня 2018 року.
6 березня 2018 року під час проведення працівниками Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП перевірки за місцем проживання власників мисливської зброї з питань дотримання порядку її зберігання, в металевому сейфі в одній із житлових кімнат будинку ОСОБА_4 виявлено та вилучено 29 патронів калібру 5,6 мм., які ОСОБА_4 умисно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експерта № 77 від 14 березня 2018 року 29 патронів, які були вилучені під час огляду будинку ОСОБА_4 , є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї малокаліберними спортивними- мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних моделей « ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-9», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм. Дані патрони придатні для стрільби.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на один рік. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, попросив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив угоду про визнання винуватості укладену з прокурором, затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, від яких потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11 грудня 2015 року, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.
На підставі визначеного суд не враховує визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу та визначає їх самостійно.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про речові докази повинні бути вирішені, відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 березня 2018 року покарання, у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням на строк один рік.
Відповідно до п.п. 1,2, ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 грн (п`ятсот сімдесят дві гривні) судових витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів вирішити таким чином: 15 патронів та 14 гільз, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1