Справа № 752/3854/18
Провадження №: 1-кп/752/947/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0000792 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим м. Феодосія, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.07.2002 року Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та звільнений від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

29.11.2002 року Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

24.01.2006 року Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 185 ч.3, з застосуванням ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки;

14.02.2006 року Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 185 ч.3, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

14.10.2008 року Джанкойським міським судом АР Крим за ст. 186 ч.2, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

30.04.2009 року Джанкойським міським судом АР Крим за ст. 185 ч.3, з застосуванням ст.70 ч.4 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Звільнений 14.09.2012 року по відбуттю строку покарання;

08.05.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування якого звільнений 14.12.2017 року,

обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 28.01.2018 року, близько 20.15 годин, перебував неподалік будинку № 45, що по вул. Жилянська в м. Києві та помітив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка тримала в руках мобільний телефон.

Діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка відкрито заволодів майном потерпілої, а саме: мобільним телефоном марки «Самсунг», вартістю 7 тисяч гривень, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» , вартістю 20 грн. на рахунку якої було 10 грн., після чого з місця вчинення злочину втік.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст. 186 КК України, -відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав. Відмітив, що потерпілу не грабував. Телефон який дзвонив, знайшов під балконом біля будинку, куди підійшов для відправлення потреб. Потім підійшли працівники поліції і він сказав, що має телефон, який йому не належить. Не знає, чому потерпіла вказує на нього як особу, яка її пограбувала, такого не було.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо заперечення своєї вини, його винність, як вважає суд, повністю підтверджується сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення та досліджених судом.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні в категоричній формі та безсумнівно підтвердила ту обставину, що саме обвинувачений ОСОБА_5 її пограбував та заволодів телефоном «Самсунг». В своїх свідченнях відмітила, що 28 січня 2018 року вечором поверталася з роботи та на зупинці очікувала маршрутку. Підбіг невідомий хлопець та почав виривати з рук мобільний телефон. Вона спочатку не випускала його з рук, але йому вдалося його вирвати. Вона добре бачила його обличчя, статуру, одяг, оскільки місце де перебувала, було добре освітлене. Він кинувся тікати і вона побігла за ним, пробігши певну відстань між будинками впала і він десь зник. Буквально через декілька хвилин помітила що з під`їзду вийшов чоловік, по одягу та росту схожий на нападника. Вона підбігла до нього схопила за руку, впізнала в ньому нападника та сказала віддати телефон. Він у відповідь сказав, що телефон не брав, однак може допомогти його пошукати. Відмітила, що він був напідпитку. В цей час поруч проїздили поліцейські, яких вона зупинила і повідомила про пограбування. Як виявилося, телефон, з відключеним звуком, був у обвинуваченого в кишені, і він його витягнув та передав поліцейським. Пізніше, у відділі поліції під час впізнання, серед представлених її чотирьох чоловік , вона впізнала саме обвинуваченого ОСОБА_5 , який пограбував її, заволодівши телефоном.

Саме чіткі та детальні показання потерпілої, суд вважає правдивими та бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом і по суті повністю спростовують свідчення обвинуваченого.

Зокрема, протоколом огляду місця події від 28.01.2018 року, в якому відображено про вилучення з участю понятих у ОСОБА_5 з кишені штанів телефону «Самсунг», який в подальшому був оглянутий, постановою слідчого визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Як видно з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.01.2018 року, потерпіла ОСОБА_7 серед інших осіб впізнала саме ОСОБА_5 , як особу, яка її пограбувала.

Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинуваченого винуватими, у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

Свідчення обвинуваченого та висунуту ним версію обставин появи у нього телефону, який належить потерпілій, суд до уваги не бере та відкидає як такі, що не узгоджуються з іншими доказами дослідженими судом, вважає надуманими і розцінює як спробу уникнення відповідальності.

Ураховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та міркування потерпілої щодо покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

До обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, та, як видно з довідки, лише 14.12.2017 року реально відбув покарання за злочин і був звільнений, підстав для можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не знаходить.

Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_5 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 28.01.2018 року (день фактичного затримання зазначений у протоколі).
Питання щодо речового доказу, вирішити згідно ст. 100 КПК України,

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 червня 2018 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 28.01.2018 року по 05.06.2018 року, включно.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речовий доказ: телефон «Самсунг», що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити її за належністю

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1