Провадження № 1-кп/127/1812/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

колегія в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відомості про яке внесені 12 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Від учасників кримінального провадження клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надійшло, а тому судом у відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників кримінального провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи зазначене тим, що 13.05.2016 ОСОБА_6 затримано в порядку вимог ст. 208 КПК України, та в подальшому, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.07.2016 року. Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався відповідними ухвалами судів.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, в розумінні ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, на сьогоднішній день обвинувачений ОСОБА_6 з момент-його затримання 13.05.2016 року та обрання відносно останнього запобіжного заходу вигляді тримання під вартою перебуває в умовах слідчого ізолятору два роки чотири місяці, що значно перевищує строки визначені в ст. 197 КПК України, так безпідставне подальше продовження запобіжного заходу суперечити вимогам ст. 28 КПК України та порушує ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод.

На теперішній час обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має дружину, мають можливість спільно виховувати дітей, до затримання обвинувачений працював і мав джерела доходів для існування. Свідки у вказаному кримінальному провадженні вже допитувались неодноразово, а відтак фактор чинення на них тиску неможливим. Всі докази органом досудового розслідування вже були зібрані і долучені де кримінального провадження. Окрім цього, чинити тиск на потерпілу ОСОБА_6 не зважаючи на те, що не збирається, він і не буде мати можливості, оскільки на теперішній час остання взагалі проживає в іншій місцевості, одружена та виховує дитину. У зв`язку з вищенаведеним захисник просив суд клопотання задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання сторону захисту, а тому в його задоволенні просив відмовити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2016 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2018 року, на 60 діб, тобто до 17.09.2018 року.
Згідно ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень ЕСПЛ.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Оцінюючи зазначене, суд виходить з того, що ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі. Ризики у кримінальному провадженні існують, оскільки обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, продовжити злочинну діяльність, під час перебування на волі впливати на свідків та потерпілу, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, а тому в клопотанні захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити.

Враховуючи вказане, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 доцільно продовжити до 60 діб, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, що буде відповідати Закону та ст. 5 Конвенції "Про захист основоположних прав та свобод людини".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,183,194,372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 14.09.2018 року до 13.11.2018 року включно.
Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 13.11.2018 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ Вінницької установи виконання покарань (№1) для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: