Дата документу 05.09.2018
Справа № 334/6521/18
Провадження № 1-кс/334/2579/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Запоріжжя, який має середньо спеціальну освіту, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003017 від 29 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 п. 7 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. п. 1,7 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 серпня 2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на умисне вбивство, з хуліганських мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля крамниці «Пивасовъ», яка розташована на торці будинку № 22, по вулиці Зестафонській в місті Запоріжжі, утримуючи в двох руках предмети схожі на ножі, які він зберігав при собі, підійшов до раніше незнайомих йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та без будь-якої причини, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область грудної клітини, спричинивши йому одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що ускладнилося гострою крововтратою, внаслідок якого 28 серпня 2018 року, у реанімаційному відділенні КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9» міста Запоріжжя, настала смерть потерпілого.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковані за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, з хуліганських мотивів.

28 серпня 2018 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на умисне вбивство двох осіб, з хуліганських мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля крамниці «Пивасовъ», яка розташована в торці будинку № 22, по вулиці Зестафонській в місті Запоріжжі, утримуючи в двох руках предмети схожі на ножі, які він зберігав при собі, підійшов до раніше незнайомих йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без будь-якої причини, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область грудної клітини, спричинивши йому одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що ускладнилося гострою крововтратою, внаслідок якого 28 серпня 2018 року, у реанімаційному відділенні КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9» міста Запоріжжя, настала смерть потерпілого.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство двох осіб, ОСОБА_6 , утримуючи в двох руках предмети схожі на ножі, які він зберігав при собі, підійшов до ОСОБА_8 та без будь-якої причини наніс останньому один удар в життєво важливу область - грудну клітину, спричинивши одиночне проникаюче поранення грудної клітини з ушкодженням верхньої долі правої легені. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 впав на землю, а очевидці події викликали швидку допомогу. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки потерпілому ОСОБА_8 співробітниками карети швидкої допомоги було надано своєчасна медична допомога.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.п.1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, двох осіб, з хуліганських мотивів.

30 серпня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та в закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

-можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-можливість впливу на свідків, потерпілих;

-вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Вказав, що підозра обґрунтована зібраними у справі доказами. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; наявний ризик вчинення нового злочину чи ризик переховуватися від слідства та/або суду. Просив задовольнити клопотання.

Слідчий в судовому засіданні також підтримав заявлене клопотання, надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що обставини щодо яких йому пред`явлено підозру він згадати не може. У зазначений день він вживав алкоголь і перебував у стані сп`яніння. Останнє, що пам`ятає, це як сідав до автобусу. Потім прийшов до тями у лікарні. З потерпілими і свідками він не знайомий. Чи був конфлікт сказати не може. Зазначає, що у лікарні в нього також було встановлено забої та різані рани руки та спини. На цей час він проживає у власній квартирі самостійно. Не працює. Є пенсіонером, учасником бойових дій. Інвалідності не має. Дітей неповнолітніх також немає. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю залишати житло у день.

Захисник просила відмовити у задоволені клопотання або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

30 серпня 2018 року ОСОБА_6 в присутності захисника повідомлено про підозру у скоєнні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та в закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 не затримувався.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті. Підозра обґрунтована протоколом огляду, показами свідків, показами свідків, лікарським свідоцтвом про смерть, довідками лікарні.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення (перебування у стані сп`яніння), а також той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, підозрюваний не має постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, або тяжкість можливо призначеного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду.

З урахуванням викладеного та обставин справи суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового засідання не було встановлено осіб, яких слідчий суддя, вважав би такими, що заслуговують на довіру та що вони поручаться за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

З урахуванням майнового стану підозрюваного суд вважає неможливим призначення запобіжного заходу у вигляді застави. Також не було встановлено осіб, що могли стати заставодавцями у кримінальному провадженні.

Також, враховуючи викладені вище обставини унеможливлює на думку слідчого судді встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, врахувати тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

При вирішенні вказаного питання суд приймає до уваги і те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, відсутності постійного місця роботи, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає можливим не визначити розмір застави.

Керуючись ст.181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0003017 від 29 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 п. 7 ст. 115 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. п. 1, 7 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з 05 вересня 2018 року о 13.00 год.

Термін дії ухвали закінчується 03 листопада 2018 року о 13.00 год.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1