У Х В А Л А

Іменем України

16.10.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі :
Головуючого- судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
представника заявника - ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

особи відносно якої ставиться питання про госпіталізацію - ОСОБА_6
розглянувши заяву в.о заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду III групи, мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

В.о. заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду III групи, мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння передбачене ст. 394 Кримінального кодексу України.
Заяву мотивує тим, що у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 14.08.2018р. до даного часу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018р.
23.02.2017, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, а саме із стаціонарного чоловічого відділення для примусового лікування психічно хворих із загальним наглядом № 23 КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що по вул. Кульпарківській, 95 у м. Львові, де перебував згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.12.2016 р., якою до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, чим скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 394 Кримінального кодексу України.
Заявник зазначає, що поступово в результаті проведеного комплексного лікування - нейролептиками (Трифтазин, Аміназин, Рисполепт, Риспаксол, Азапін), транквілізаторами (р-н Сібазону), курсом електросудомної терапії (5 сеансів), загальнозміцнюючим та симптоматичним лікуванням, вітамінотерапією, та реабілітаційних заходів у межах відділення: перегляд телепередач, прогулянки по внутрішньому дворику відділення, - психічний стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався: впорядкувався в поведінці, відновився апетит та покращився нічний сон. Актуальними лишаються фрагментарні маячні ідеї відношення та впливу, мислення залишається паралогічним, різноплановим, розірваним. У відділенні режиму не порушує, дотримується вказівок та рекомендацій медперсоналу, конфліктних ситуацій не створює. Причини госпіталізації пояснити не може. Лікування протягом усього періоду перебування в стаціонарі приймав під наглядом медичного персоналу, періодично висловлював побажання відмінити призначене лікування, що в цілому свідчить про повну відсутність критики до стану свого здоров`я та відсутності розуміння в необхідності постійного прийому підтримуючого лікування. Емоційно є неадекватним, парадоксальним, сплощеним. Вольові процеси значно знижені. З оточуючими майже не спілкується, час проводить наодинці. До реабілітаційних заходів самостійно не залучається. Антисоціальних тенденцій з моменту госпіталізації до даного часу не виявляв та не виявляє. В конфлікти з іншими пацієнтами та медичним персоналом не вступав. До скоєного критика практично відсутня. На перший план виступають ознаки вираженого дефекту особистості, що є наслідком шизофренічного процесу. Таким чином, досягти стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу) до даного часу не вдалося.
На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 13.09.2018р. гр. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 56 від 13.09.2018р.), що прийшла до висновку: «на момент огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженими змінами (дефектом) особистості. Враховуючи наявність продуктивних змін в сфері мислення у вигляді фрагментарних маячних ідей відношення, впливу, відсутності критики до стану свого здоров`я та скоєного, відсутності розуміння необхідності прийому постійного підтримуючого лікування, коротким терміном перебування під спостереженням та на лікуванні у відділенні зі звичайним наглядом, - потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та ст. 514 КПК України - керівництво закладу звернулося до Суду з заявою щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 та просить заяву задовольнити.
В судовому засіданні представник комунального закладу заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним, просив суд звернути увагу на хронологічний розвиток подій з захворюванням ОСОБА_6 . Зазначив, що на даний час хворий спокійний, однак у нього беземісійний перебіг, афектний стан і передбачити його поведінку не можливо. Хворий може лікуватися амбулаторно, проте жити сам не може , йому треба особу, щоб піклувалася про нього.

Прокурор та адвокат в судовому засіданні заперечень щодо задоволення заяви заступника головного лікаря не мали.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 14.08.2018р. згідно Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018р. Підстави такого рішення викладені в ухвалі судової справи № 465/1574/17, яка досліджена в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що 23.02.2017, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, а саме із стаціонарного чоловічого відділення для примусового лікування психічно хворих із загальним наглядом № 23 КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що по вул. Кульпарківській, 95 у м. Львові, де перебував згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.12.2016 р., якою до нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_8

Суддя: ОСОБА_1