№ 336/3079/17
пр.№1-кп/336/63/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно шляхом видалення первинної та наклеювання на її місце власної фотокартки з метою використання, підробив єдиний квиток, виданий Державним навчальним закладом «Запорізький професійний промисловий ліцей» 10 січня 2016 року на ім`я ОСОБА_8 , 1997 року народження, за яким надається право на пільги, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 »Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

14 квітня 2017 року, приблизно о 13.00 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у кімнаті № 68 гуртожитку Державного навчального закладу «Запорізький професійний промисловий ліцей» по бульвару Вітчизняному, 16 у м. Запоріжжі, заволодів ноутбуком марки «НР», модель «Pavilion 17-E019 DX вартістю 5000 грн., що належить ОСОБА_4 , який йому добровільно передав у тимчасове користування син потерпілої ОСОБА_9 .

Продовжуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 у цей же день, приблизно о 17.00 годині, заклав вказаний ноутбук у відділення ломбарду ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капітал», чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Суду пояснив, що проживав у гуртожитку разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Своє посвідчення, яке дає право на безоплатний проїзд у громадському транспорті, він втратив. ОСОБА_8 надав йому своє посвідчення. У посвідчення ОСОБА_8 він видалив його фотокартку та вклеїв свою фотокартку, користувався посвідченням при проїзді у трамваї. З ОСОБА_9 перебував у дружніх стосунках. Коли ОСОБА_9 їздив до своїх батьків у село, надавав йому у тимчасове користування ноутбук. 14.04.2017 року без дозволу ОСОБА_9 взяв ноутбук і заклав його до ломбарду на один місяць, але не викупив його. У скоєному розкаюється.

Зі згоди учасників судового провадження і в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених злочинів, його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання підроблювачем; за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує дані, що характеризують особу винного: не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо, тому покарання обвинуваченому, на думку суду, слід призначити у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням, і саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 березня 2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: періодично першого понеділка кожного місяця протягом робочого часу з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Враховуючи те, що злочин за вказаним вироком ОСОБА_7 вчинив до постановлення цього вироку, суд призначає йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 11103,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн., згідно з яким зазначила, що матеріальна шкода полягає у вартості ноутбуку, який вона придбала у кредит. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із втратою ноутбука, яким користувався її син.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив про його задоволення.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 визнав позов частково, не заперечує проти стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_4 вартості ноутбука у розмірі 5000 грн., позов про стягнення з нього моральної шкоди визнає у повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Порядок відшкодування матеріальної та моральної шкоди регулюється нормами ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України.

За положеннями ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Виходячи з того, що ринкова вартість ноутбука, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_7 , визначена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Нотаріус» і становить 5000,00 грн., відшкодуванню підлягає шкода у цьому розмірі.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені матеріалами кримінального провадження та визнані цивільним відповідачем.

У відповідності зі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають витрати на залучення експерта у розмірі 2474,00 грн., що підтверджено довідкою Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не з обирався і за відсутністю клопотань з боку учасників судового провадження, суд вважає недоцільним вирішення цього питання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 (один рік), якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу правил складання покарань, що передбачено п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто покарання, призначене ОСОБА_7 у виді 1 року 2 місяців обмеження волі відповідає 7 місяцям позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 19 березня 2018 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично першого понеділка кожного місяця протягом робочого часу з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ: єдиний квиток на ім`я ОСОБА_8 , 1997 року народження, який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити у цих матеріалах.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у відшкодування матеріальної шкоди 5000,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., всього 10000, 00 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави витрати (рахунок № 0009, одержувач УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя /Шевч/24060300, код банку: 813015, , назва банку: ГУДКСУ у Запорізькій області) на залучення експерта у розмірі 2474,00 грн.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1