Провадження №1-кп/748/237/18
Єдиний унікальний № 748/1412/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000062 від 13.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеряни, Варвинського району, Чернігівської області, громадянина України, учасника бойових дій, раніше в силу ст..89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 13.10.2014 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 27.10.2014 року солдат ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

У період з 13.10.2014 до 27.10.2014 солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутній у військовій частині, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що 13.10.2014 покинув розташування військової частини через хворобу матері. У військову частину повернувся 27.10.2014, а весь цей час перебував за місцем проживання матері. У скоєному щиро кається.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, брав участь в проведенні антитерористичної операції, учасник бойових дій, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.407 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.407 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1