Справа №: 398/1057/18
провадження №: 1-кп/398/346/18
ВИРОК
Іменем України

"29" травня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 26 лютого 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арсенівка, Світловодського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лікарівка, Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2018 року, в період часу з 23 год. 00 хв. по 24 год. 00 хвилин точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись з ОСОБА_7 по АДРЕСА_4 , реалізували злочинний спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, який у той час знаходився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою між собою, тобто за попередньою змовою групою осіб, проникли на огороджену парканом територію домоволодіння будинку АДРЕСА_4 та із застосуванням металевого предмету, розбивши скло вікна лівої передньої дверці у автомобілі ВАЗ 21011, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , незаконно у супереч волі власника ОСОБА_5 , проникли в середину транспортного засобу та спільними діями намагалися завести двигун автомобіля, та в такий спосіб здійснити транспортування викрадено транспортного засобу. Коли двигун автомобіля не завівся, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 за допомогою сили рук поштовхами почали викочувати автомобіль, по черзі, змінюючи один одного за кермом автомобіля, спільними діями викотили автомобіль за межі подвір`я на дорогу між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 . Виконавши у такий спосіб усі дії необхідні для доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у середині автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагалися завести автомобіль, зрушити його з місця і у такий спосіб розпорядилися ним на власний розсуд. В цей час о 01 год. 10 хв. 26 лютого 2018 року їх дії були помічені працівниками поліції, які припинили їх злочинні дії. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі. Злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були спричиненні ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 18 759,86 грн.
Отже, своїми діями обвинувачені вчинили закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що наприкінці лютого 2018 року він разом за своїм другом вживали спиртні напої в нього вдома, потім пішли прогулятись до стадіону «Ніка». Перебуваючи біля стадіону він жартуючи запропонував ОСОБА_7 викрасти автомобіль. На що ОСОБА_7 лише розсміявся. Ідучи далі по вул. Першотравневій, розмовляючи на тему викрадення авто, приблизно біля Палацу урочистих подій ОСОБА_7 погодився на викрадення машини. Дорогою автомобілів ніде не було. Він побачив у дворі автомобіль «ВАЗ», приблизно біля пожежної частини. Раніше в даному домоволодінні ніхто з них не бував. Власника автомобіля не знали. Посвідчення водія вони не мали. Відчинивши хвіртку вони потрапили на територію домоволодіння, але спрацював датчик руху на «ліхтарі», у дворі ввімкнулося світло. Вони вийшли і наступного разу зайшли обережно, аби не спрацював датчик руху. У дворі було припарковано два автомобіля «ВАЗ» і «ШКОДА». «ШКОДА» дороге авто, і напевно в ньому встановлена сигналізація, тому вони вирішили викратси «ВАЗ». Спочатку вони намагались руками відчинити усі двері автомобіля, проте в них не вийшло. Тоді він узяв залізну трубу, довжиною близько 1 м, діаметром 10 см, яка лежала неподалік від нього і спробував розбити скло водійських дверей. З першого разу в нього нічого не вийшло, а за другим разом посипалося скло. Він відчинив двері авто і сів за кермо, намагався завести авто. В нього нічого не вийшло. Потім за руль сів ОСОБА_7 , а він штовхав авто. У ОСОБА_7 заклинив руль, потім вони знову помінялись, він сів за кермо, ОСОБА_7 штовхав авто. Виїзд з двору був вузький, вони відчинили ширше ворота і виштовхали машину на вул. Першотравневу. Оскільки вони намагалися її завести, то направлялися в напрямку Палацу урочистих подій, так як там дорога була з «гірки». Надворі було дуже холодно і машина не заводилась. Відкотивши машину близько 10 метрів від двору, вони сіли в машину. Майже відразу біля них зупинилося поліцейське авто, вони відразу звернули увагу на розбите скло. Вони зізналися у здійсненні викрадення автомобіля. Зазначив, що матеріальні збитки відшкодував. Цивільний позов в частині моральної шкоди визнає частково, але вважає, що 7 500,00 грн. є занадто великою сумою. Попросив вибачення у потерпілого та щиро розкаюється у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що в ніч з 25 на 26 лютого 2018 року, після вживання алкогольних напоїв він разом зі своїм другом ОСОБА_6 пішли прогулятися в місто. Перебуваючи біля стадіону «Ніка» ОСОБА_6 жартуючи запропонував викрасти автомобіль. Він спочатку не погодився. Дорогою далі, десь біля палацу урочистих подій він погодився на викрадення автомобіля. У невідомому їм домоволодінні ОСОБА_6 побачив авто. Вони хотіли покататися. Машина була замкнена на ключ. Відчинити її руками не вдалося, тоді ОСОБА_6 узяв металеву трубу і розбив скло водійських дверей. Відчинивши машину вони намагалися її завести, але нічого не виходило. Вони по черзі то штовхали машину, то кермували. Відкотивши 10 м від двору, звідки викрали автомобіль, вони сіли в нього щоб погрітися. Було дуже холодно, машина не заводилася. Там їх і застала поліція. Вони відразу зізналися у викрадені автомобіля. В момент вчинення злочину не розумів протиправності своїх дій. Щиро розкаявся, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, сплатив за зіпсований замок запалювання, роботу електрика та розбите скло. Моральну шкоду не визнає, вважає, що завдав лише матеріальну шкоду, яку вже відшкодував.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачених,матеріалів на обґрунтування цивільного позову та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, заслухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинувачених, суд приходить до висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289КК України, доведена, а їх дії правильно кваліфіковані як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинений обвинуваченими злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, яким завдано майнову шкоду потерпілому.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що за місцем його проживання скарг та заяв не надходило, що позитивно його характеризує, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_6 , відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у повному обсязі, визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, про що свідчить його процесуальна поведінка протягом судового розгляду.

Згідно з досудовою доповіддю, складеної органом пробації, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що за місцем його проживання скарг та заяв не надходило, що позитивно його характеризує, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є студентом Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, за місцем навчання теж характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_7 відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у повному обсязі, визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, про що свідчить його процесуальна поведінка протягом судового розгляду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинувачених судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи: характеру і тривалості злочинного посягання, наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями потерпілому, осіб обвинувачених, їх молодий вік, щире каяття обвинувачених, усвідомлення ними своєї вини, відшкодування потерпілому матеріальних збитків, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та відсутності обставин, що обтяжують їх покарання, позиції потерпілого, який не наполягав на суровому покаранні для обвинувачених, суд вважає, що перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі та до обвинувачених доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченим іспитовий строк, з покладенням на них обов`язків, у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинувачених, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, досліджуючи данні про особу обвинувачених, судом не встановлено наявність у власності обвинувачених будь-якого майна, а тому призначаючи покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинувачених додаткового покарання у виді конфіскації їх майна.

У кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди.

В ході судового розгляду обвинуваченими відшкодована матеріальна шкода потерпілому та понесені ним процесуальні витрати в повному обсязі, а тому цивільний позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з обвинувачених в рахунок відшкодування моральної шкоди по 7 500,00 грн. з кожного суд зазначає, наступне.
Відповідного до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 р. суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з порушенням його прав та пошкодженням його майна.
При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань потерпілого. Одночасно суд враховує матеріальний стан обвинувачених.
Керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., які підлягають стягненню з обвинувачених по 2 500,00 грн. з кожного.
Підстави для застосування до обвинувачених запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волібез конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волібез конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином.
В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 відмовити.
Речові докази:

- легковий автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , бежевого кольору, переданий на відповідальне зберігання потеплілому ОСОБА_5 , залишити останньому;

- змив РБК, який поміщено до паперового конверту та контрольний змив РБК, який поміщено до паперового конверту, вилучені з поверхні водійських дверей автомобіля ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 26.02.2018 року в ході огляду місця події за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія вулиця Першотравнева 31, змив РБК, який поміщено до паперового конверту та контрольний змив РБК, який поміщено до паперового конверту, вилучені з багажнику автомобіля ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , 26.02.2018 року в ході огляду місця події за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія вулиця Першотравнева 31, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в Олександрійській місцевій прокуратурі Кіровоградської області залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- металеву трубу, вилучену в ході огляду місця події 26.02.2018 року за адресою: м. Олександрія, вул. Першотравнева, №31, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів при Олександрійському відділі поліції Головного управління національної поліції України в Кіровоградській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1