АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1024/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 181, 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
22 березня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року,
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 березня 2018 року включно, із забороною залишати з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює на посаді заступника генерального директора КК "Київавтодор", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під домашнім арештом слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,а також існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, який на момент розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку тримання під домашнім арештом не зменшився. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Зокрема, апелянт зазначає, що повідомлена ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є необґрунтованою. Крім того, автор апеляції вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також захисник звертає увагу, що органом досудового розслідування не було надано доказів, які б свідчили про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
21 листопада 2017 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
23 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 січня 2018 року, із забороною залишати з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
15 січня 2018 року (датоване 12 січня 2018 року) прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під домашнім арештом у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Це клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим у зв`язку з необхідністю виконання значного обсягу слідчих, розшукових та процесуальних дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не зменшилися та існують на теперішній час.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року клопотання прокурора було частково задоволено та підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 березня 2018 року включно, із забороною залишати з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про продовженняОСОБА_9 строку триманняпід домашнім арештом слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів сторони захисту, правильновстановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленоїОСОБА_9 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому ствердження сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч посилань апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто заявлений у клопотанні прокурора ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшився та існує на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаному ризику, а у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих, розшукових та процесуальних дій, які приведені у клопотанні прокурора.
В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені в ст. 178 КПК України.
Таким чином, доводи автора апеляції щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку тримання під домашнім арештом, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 березня 2018 року включно, із забороною залишати з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби місце постійного проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4