Провадження № 1-кс/331/3154/2018
ЄУН 331/8184/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Запоріжжя
До Жовтневого районного суду надійшло вищезазначене клопотання, яке було погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво.
У судовому засідання слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки усе вилучене майно є особистим майном підозрюваного, ніякого відношення до факту грабежу не має, тому підстав позбавляти ОСОБА_4 , права користування вказаним майном немає.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
14.06.2018 року працівниками патрульної поліції було проведено особистий огляд ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, в результаті якого вилучено вищевказане майно, яке на думку слідчого може мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, органом досудового слідства здійснюється розслідування факту грабежу, предметом якого були зололоті прикраси. Під час особистого обшуку ОСОБА_4 було вилучено його особисте майно, яке не містить на собі слідів злочину та не було використано під час його вчинення, тому підстав вважати його речовими доказами не вбачається.
Таким чином, оскільки слідчим не було доведено правову підставу для накладення арешту на особисте майно ОСОБА_4 , вказані речі не містять у собі ознак речових доказів по справі, вважаю, що клопотання слідчого є необгрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,
Зобов"язати слідчого НЕГАЙНО повернути законному володільцю ОСОБА_4 майно, яке було вилучено 14.06.2018 року під час проведення особистого обшуку.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1