Справа № 206/4716/17
Провадження № 1-кс/206/218/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
В судовому засіданні сторона кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши подане клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, ознайомившись к клопотанням про застосування запобіжного заходу та доданими матеріалами, вважаю, що клопотання слідчого непідлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подано слідчим одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.
26.02.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинено.
З 03.08.2017 за ініціативи ПОО України підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку за «синьою карткою Інтерполу», тобто з метою встановлення його місцезнаходження, що підтверджується витягом з ІПС е-ASF2 Генерального секретаріату Інтерполу.
Таким чином, на даний час, до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, кримінальне провадження, у межах якого здійснюється досудове слідство зупинене до розшуку підозрюваного.
Вирішуючи по суті подане слідчим клопотання, слідчий суддя виходить із того, що дія запобіжного заходу застави, а саме її застосування до підозрюваного не обмежена часом, в той час як застосування до особи двох і більше запобіжних заходів не передбачена процесуальним законом.
Враховуючи те, що слідчий за погодженням із прокурором поставив питання саме про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, стосовно якого на день подання клопотання вже діє запобіжний захід у вигляді застави, дія якого не закінчилась, при цьому не ініціював питання про зміну запобіжного заходу на інший, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки до особи не може застосовуватись одночасно два і більше запобіжних заходи, а тому, за відсутності підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає необхідності задовольняти клопотання слідчого щодо надання дозволу на затримання.
Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Затримання особи є - тимчасовим запобіжним заходом, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом, що передбачає ч. 2 ст. 176 КПК України, що за своєю суттю являє собою тимчасове обмеження особи у свободі за наявності передбачених законом підстав.
Отже, дозвіл на затримання з метою приводу не є слідчою дією, яка спрямована на встановлення місцезнаходження підозрюваного, а тому, подане клопотання подано з порушенням приписів кримінального процесуального законодавства.
Також, необхідно звернути увагу, що в зв`язку із втратою чинності Закону України "Про міліцію" та набранням чинністю Закону України "Про Національну поліцію", згідно змісту ч. 12 Прикінцевих та перехідних положень даного закону, працівникам міліції присвоєно відповідні спеціальні звання поліції відповідно до схеми співвідношення спеціальних звань: старший лейтенант міліції - старший лейтенант поліції, а тому, зазначення у клопотанні інформації про складання клопотання старшим лейтенантом міліції не відповідає Закону України "Про Національну поліцію".
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею має бути відмовлено, а в діяннях прокурора, який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, слідчий суддя вбачає невиконання обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188-190, 309, 369-372, 376 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити повністю.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1