Справа № 166/753/17 Провадження №11-кп/773/40/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу районного відділу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації в районний відділ з питань пробації.

Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він, всупереч вимогам п.п. 2.3. б; 12.1 Правил дорожнього руху України, 04 травня 2017 року о 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddi» р.н НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Ратне Ковель в напрямку м. Ковель біля с. Видраниця, Ратнівського району, Волинської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив з`їзд у правий по ходу руху кювет, де автомобіль перекинувся.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Caddi» р.н НОМЕР_1 ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичного експерта № 59 від 12 червня 2017 року отримав тілесні ушкодження: закрита травма органів грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін з крововиливами в м`які тканини грудної клітки, забій серця, забій верхньої долі лівої та правої легені, розрив нижньої долі правої легені; закрита тупа травма живота у вигляді множинних розривів діафрагмальної та вісцеральної поверхні печінки з розвитком внутрішньої кровотечі; закритий оскольчатий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині тіла; крововиливи в ділянці грудної клітки, лівого стегна, садно на лівій гомілці.

Причиною смерті ОСОБА_9 є отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, а саме: закрита тупа травма органів черевної порожнини, що супроводжувались розривом печінки та внутрішньою кровотечею.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_8 перелічених Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вказує, що обставини, якими суд обґрунтовує можливість застосування ст. 75 КК України, є недостатніми та не зменшують вини обвинуваченого у вчиненому. Так, судом не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину. Зокрема те, що від його злочинних дій, вчинених в стані алкогольного сп`яніння, настали тяжкі і незворотні наслідки смерть особи. Судом безпідставно враховано як пом`якшуючу покарання обставину відшкодування завданих збитків, так як шкода потерпілій відшкодована частково. Таким чином, призначене судом ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України із застосування ст. 75 КК України є надто м`яким та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, обвинуваченого та потерпілої, які відносно її задоволення заперечили, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого, ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання, як регламентує стаття 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення, засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, повністю відшкодував завдану шкоду. При цьому також враховано і думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Аналогічну позицію потерпіла виклала і в письмовій заяві, подану на адресу апеляційного суду. Вказує про відшкодування обвинуваченим завданих внаслідок вчинення злочину збитків в повному обсязі та про відсутність до нього претензій морального та матеріального характеру, що об`єктивно спростовує доводи прокурора про часткове відшкодування обвинуваченим завданих неправомірними діями збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд правильно визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обтяжуючих покарання обставин суд відніс перебування обвинуваченого в сані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням тих же обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та даних про його особу, а також повного відшкодування шкоди, у зв`язку з чим потерпіла просила суд не позбавляти ОСОБА_8 волі, обґрунтовано суд дійшов висновку і про можливість звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі статей 75, 76 КК України та покладення на нього обов`язків в межах максимального трьохрічного іспитового строку, що дозволить здійснювати контроль за його поведінкою зі сторони органу з питань пробації.

Також обґрунтовано суд першої інстанції знайшов за можливе і необхідне призначити і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк 3 роки, зважаючи на наслідки вчиненого злочину.

На думку суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2017 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді: