УХВАЛА
Іменем України
21 вересня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 р. ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна.

В клопотанні зазначає,що на праві власності самій ОСОБА_3 ,її чоловіку ОСОБА_4 та сину ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.2006 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 син заявника ОСОБА_5 помер,відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири,яку успадкувала ОСОБА_3 ,звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою.

При оформленні заявником спадкових прав було встановлено,що 21.09.2012 р.слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 була винесена постанова про арешт 1/3 частини вказаної вище квартири як власності ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування кримінального провадження за ч.2 ст.263 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.07.2012 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.263 КК України та стягнуто з нього на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області судові витрати на проведення судової криміналістичної експертизи в сумі 470 гр.40 коп.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ ОСОБА_7 від 13.10.2014 р. у виконавчому провадженні ВП № 43381776 накладено арешт на все майно,що належало ОСОБА_5 ,під час примусового виконання зазначеного вище вироку в частині стягнення судових витрат.

Посилаючись на те,що ОСОБА_5 помер,тому відпали правові підстави для застосування арешту на майно,що йому належало на праві власності,проте наявність арешту порушує права ОСОБА_3 як власника успадкованої частини квартири,заявник просить скасувати арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ,що належала на праві власності ОСОБА_5 ,накладений постановою від 21.09.2012 р.слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 ,скасувати арешт майна ОСОБА_5 ,накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ ОСОБА_7 від 13.10.2014 р.у виконавчому провадженні ВП № 43381776.

При розгляді клопотання в суді ОСОБА_3 його підтримала та просила задовольнити.

Прокурор при розгляді клопотання висловив думку про те,що клопотання не підлягає задоволенню,оскільки судові витрати на користь держави ані ОСОБА_5 ,іна його спадкоємцем не відшкодовані.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.

Перевіривши доводи клопотання матеріалами справи,суд приймає рішення про його часткове задоволення,виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання встановлено,що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.2006 р. № НОМЕР_1 ,виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією, квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,право власності пройшло державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ 23.08.2006 р.

21.09.2012 р.слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 була винесена постанова про арешт 1/3 частини вказаної вище квартири як власності ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування кримінального провадження за ч.2 ст.263 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.07.2012 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.263 КК України та стягнуто з нього на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області судові витрати на проведення судової криміналістичної експертизи в сумі 470 гр.40 коп.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ ОСОБА_7 у виконавчому провадженні ВП № 43381776 від 13.10.2014 р. накладено арешт на все майно,що належало ОСОБА_5 ,під час примусового виконання зазначеного вище вироку в частині стягнення судових витрат.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 ,п.4 ч.2 ст.539 КПК України,під час виконання вироків суд,який ухвалив вирок,вирішує питання про всякого роду сумніви та протиріччя,що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,про що складено актовий запис № 6139.

Відтак,майно ОСОБА_5 ,на яке накладений арешт ,на теперішній час входить до складу спадщини після його смерті,та не має ознак,передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України,тому подальші підстави для його арешту у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про скасування арешту майна ,накладеного постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 43381776,вирішується в порядку,передбаченому Законом України «Про виконавче провадження»,тому при розгляді даного клопотання та з підстав,передбачених КПК України, клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.170,ст.537 ч.1 п.14,ст.539 ч.2 п.4 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ,що належала на праві власності ОСОБА_5 ,накладений постановою від 21.09.2012 р.слідчим Слідчого відділу Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Запорізькій області та внесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1