1Справа № 335/6926/18 1-кс/335/5389/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду міста Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000067, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000067, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 22.06.2018 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2018 року проведено обшук в нежилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено належне ОСОБА_4 майно, а саме: заява про здійснення грошової оцінки земельної ділянки; схема, експлікація будівель та споруд, відомість обсягу робіт, відомість елементів благоустрою та озеленення, ситуаційний план; план земельної ділянки, опис меж земельної ділянки; договір купівлі-продажу, Витяг з Державного реєстру правочинів, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що органом досудового розслідування було виявлено та вилучено вищезазначене майно, яке належать заявнику ОСОБА_4 , та, яке не має жодного відношення до обставин кримінального провадження, майно не було арештоване у передбачені КПК України строки, є тимчасово вилученим майном та повинно бути негайно повернуто його власнику, однак, на даний час, майно незаконно утримується органом досудового розслідування, чим порушується право власника на розпорядження майном, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб повернути ОСОБА_4 майно, яке було тимчасово вилучено під час проведення обшуку 22.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник скаргу підтримала, надавши відповідну письмову заяву, у якій зазначила, що вимоги скарги підтримує та наполягає на їх задоволенні у повному обсязі.

Прокурор надав письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000067 від 05.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2018 року, було надано дозвіл на проведення обшуку в нежилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення золотих виробів, діамантів, прикрас, отриманих злочинним шляхом, документів на вказані вироби, товарно-транспортних накладних, чеків.

Згідно з долученим до матеріалів скарги протоколом обшуку від 22.06.2018 року, слідчим Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, перераховане у відповідному протоколі обшуку, а саме: заява про здійснення грошової оцінки земельної ділянки; схема, експлікація будівель та споруд, відомість обсягу робіт, відомість елементів благоустрою та озеленення, ситуаційний план; план земельної ділянки, опис меж земельної ділянки; договір купівлі-продажу, Витяг з Державного реєстру правочинів, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 234, ч. 5 ст. 237 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.

Вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий має право, у тому числі, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що майно, вилучене слідчим в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час органом досудового розслідування не арештовано та не повернуто його власнику.

Крім того, органом досудового розслідування не підтверджено, що вилучене в ході обшуку майно, про яке йдеться у скарзі, входить до переліку майна, дозвіл на вилучення кого надавався ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, та не надано даних, які б свідчили, що в ході досудового розслідування встановлено обставини, які свідчать про те, що зазначене майно має значення для досудового розслідування та може бути доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що належне заявнику ОСОБА_4 майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не надавався, є тимчасово вилученим майном, а тому потребувало накладення арешту відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали скарги не містять даних про те, що вилучене під час проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, підстав для подальшого утримання майна, яке не має значення для проведення досудового розслідування, слідчим суддею не встановлено.

Згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час проведення обшуку 22.06.2018 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить ОСОБА_4 є тимчасово вилученим майном, арешт на яке не накладався, оскільки не встановлено обставин, які б доводили протилежне, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити скаргу та зобов`язати прокурора повернути заявнику зазначене у скарзі майно.

Керуючись ст. ст. 98, 169, 171, 234, 236, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000067, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час проведення обшуку 22.06.2018 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: заяву про здійснення грошової оцінки земельної ділянки; схему, експлікацію будівель та споруд, відомість обсягу робіт, відомість елементів благоустрою та озеленення, ситуаційний план; план земельної ділянки, опис меж земельної ділянки; договір купівлі-продажу, Витяг з Державного реєстру правочинів, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1