Дата документу Справа № 317/1855/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/589/18
Єдиний унікальний № 317/1855/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.146 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2017 року, якою
обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по обвинуваченню за ч.2 ст. 146, КК України, повернуто прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області.
Згідно зі змістом ухвали, 29 червня 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за обвинуваченням їх у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки обвинувачених про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
За наслідком підготовчого судового засідання суд пришов до висновку, про повернення прокурору обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, форму вини, мотиви вчинення безпосередньо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення та наслідки злочину.
В обвинувальному акті взагалі не вказано формулювання обвинувачення в частині встановлення, коли між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 виникла змова щодо спільного вчинення злочину, конкретні обставини та підстави виникнення такої змови.
В обвинувальному акті не зазначено, причинно-наслідковий зв`язок між діями щодо встановлення обвинуваченими обставин отримання у власність потерпілим вищезазначеного автомобіля з їх діями щодо незаконного позбавленням та викраденням потерпілого ОСОБА_12 , з урахуванням наслідків які потягли вищезазначені дії для потерпілого.
Мета та мотив викрадення та відповідно зміст розробленого злочинного плану в обвинувальному акті не зазначено.
Відомостей, що потерпілій ОСОБА_12 був власником зазначеного автомобіля не підкріплено посиланнями на правовстановлюючі документи.
Аналіз обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 свідчить про те, що він не містить належного формулювання обвинувачення.
Відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, порушують права обвинувачених на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, при цьому не вийти за межі обвинувачення та не порушити прав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .
Окрім вищевикладеного в обвинувальному акті слідчим визначений розмір витрат на залучення експертів у провадженні, зазначені види експертиз, їх номери та дати проведення, а також витрати на дослідження. В обвинувальному акті відносно обвинувачених взагалі не зазначено, що їх вина підтверджується результатами будь-яких експертних досліджень.
Також судом встановлено невідповідності та суперечності в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону з їх усуненням прокурором на наступних стадіях провадження законом не передбачено.
В апеляційній скарзі з урахуванням доповнень прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що причини повернення обвинувального акту мають ознаки формалізму. Повернення обвинувального акту з причин неточності або неповноти реєстру матеріалів досудового розслідування не передбачено чинним КПК України. Суддя під час ухвалення рішення про повернення обвинувального акту фактично вийшов за межі своїх повноважень визначених КПК України під час проведення підготовчого судового засідання та фактично вирішив питання, які відносяться до компетенції суду під час ухвалення вироку.

За таких обставин, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 26.12.2017 року та призначити проведення нового підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні в суді першої інстанції в іншому складі суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обвинувачених, зазначає, що зміст оскаржуваної ухвали дає підстави вважати, що достатніми підставами для повернення обвинувального акту прокурору були не лише недоліки, виявлені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а більш серйозні порушення вимог ст.291 КПК України щодо змісту обвинувального акту. Вважає, що підстави для повернення обвинувального акту дійсно мали місце, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, є законною та обґрунтованою, тому просить залишити її без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, призначити розгляд провадження в суді першої інстанції; обвинувачених та їхнього захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з норм закону, викладених в ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення, зокрема вказав, місце, час, дату та дії обвинувачених, які, на думку органа досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим злочину.

Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, вказуючи про відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч.2 ст.291 КПК України, що на думку суду порушує права обвинувачених на захист, перешкоджає суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, при цьому не вийти за межі обвинувачення та не порушити прав обвинувачених.

Вказівка суду на те, що в обвинувальному акті слідчий зазначає розмір витрат на залучення експертів у провадженні, види експертиз, їх номери та дати проведення, а також витрати на дослідження, однак зі змісту самого обвинувального акту взагалі не зазначено, що вина обвинувачених підтверджується результатами будь-яких експертних досліджень, не відповідає дійсності. Відповідно до вимог п.8 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір витрат на залучення експерта, що і зроблено слідчим.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які послався суд першої інстанції, як на порушення вимог процесуального закону, що тягнуть за собою невідповідність обвинувального акту ст.291 КПК України, не відповідають дійсності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушень вимог ст. 291 КПК України, які перешкоджають судовому розгляду провадження, не встановлено, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по обвинуваченню за ч.2 ст. 146, КК України, повернуто прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області, скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження направити до Запорізького районного суду Запорізької області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4