Справа № 199/4442/18
УХВАЛА
іменем України

21.06.2018 Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , доказів щодо наявності/відсутності судимості органом досудового розслідування не надано, не одружений, неповнолітніх дітей не утриманні не має,
за участю сторін кримінального провадження:
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до клопотання ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись у маршрутному таксі № 25, яке слідувало до ж/м Фрунзенський у м. Дніпро, побачили раніше їм не знайомого ОСОБА_7 , і в цей час у ОСОБА_4 та невстановленої в ході досудового розслідування особо раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, реалізовуючи який ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації свого злочинного умислу, самостійно розробили план вчинення відкритого заволодіння чужим майном, при цьому, розподіливши ролі між собою у вчиненні злочину.

Так, 14.06.2018 приблизно о 21 годині 00 хв. вони вийшли із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту, розташованій біля школи № 134, біля будинку № 19 по вул. Шолохова у м. Дніпро, та прослідували за потерпілим.

Наздогнавши його приблизно через 15 метрів, та, знаходячись біля будинку № 19 по вул. Шолохова у м. Дніпро, діючи умисно, злагоджено між собою, за попередньою змовою группою осіб, де невстановлена в ході досудового розслідування особа, відповідно до відведеної йому ролі в скоєнні даного кримінального правопорушення, підійшов ззаду до потерпілого та потяг його за лікоть лівої руки назад, від чого потерпілий повернувся, а невстановлена в ході досудового розслідування особа нанесла йому один удар правою рукою в область голови, та декілька ударів в область затилку. Від цього потерпілий впав на землю, і в цей час, співучасник злочину ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, згідно відведеної йому ролі у вчиненні злочину наніс потерпілому декілька ударів своєю правою рукою в область голови потерпілого, та з правого переднього карману штанів, одягнутих на потерпілому, відкрито викрав належний йому мобільний телефон «Lenovo К10а40», іmеа: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 2000 грн.
Після цього, ОСОБА_4 , разом з невстановленим в ході досудового розслідування співучасником злочину, утримуючи при собі викрадене майно, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяли останньому матеріальний збиток на суму 2000 грн.

20.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний просив обрати відносно нього домашній арешт.
Захисник просив обрати відносно підозрюваного цілодобовий домашній арешт; на думку захисника, органом досудового розслідування не підтверджені ризики, зазначені у клопотанні, жодним доказом. Підозрюваний щиро розкаявся, визнає свою вину, працює, хоча й неофіційно, допомагає слідству; на переконання захисника тяжкість вчиненого підозрюваним злочину сама по собі не є підставою для застосування відносно нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а посилання слідчого на те, що особи, які спільно із підозрюваним вчинили злочин, мешкають із ним за однією адресою, нічим не підтверджено.
Заслухав думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за №0001227 за ч. 2 ст. 186 КК України внесено відомості про те, що 20.06.2018 до АНД ВП ДВП звернувся гр. ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_3 , про те, що двоє невстановлених осіб 14.06.2018 близько 21.00 год. біля будинку по вул. Шолохова, 19, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Леново» та флеш-картою.
Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, повідомлено 20.06.2018.
Про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, свідчать наступні докази, а саме:

-показання потерпілого ОСОБА_7 ;

-показання свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом впізнання від 20.06.2018.

Слідчий суддя погоджується із слушністю доводів захисника щодо того, що з огляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом, та сама по собі тяжкість злочину не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В той же час, додані до клопотання матеріали свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, і вчинити інше кримінальне правопорушення.
Такий висновок слідчий суддя робить на підставі показань самого підозрюваного, який не зміг в судовому засіданні розбірливо пояснити місце його роботи, хоча воно і є неофіційним, та характер роботи, яку йому необхідно виконувати, пояснив, що він працює на господаря «погрузчиком металу, який знаходять».
Разом з тим, місце проживання підозрюваного та фактичне місце реєстрації його місця проживання істотно відрізняються, слідчому судді не було надано доказів на підтвердження виконання підозрюваним обов`язків за умови обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.
В той же час, відсутні докази на підтвердження посилання захисника на допомогу підозрюваним слідству, оскільки на даний час інші співучасники вчиненого підозрюваним злочину не встановлені.
У відповідності з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вчинений ОСОБА_4 злочин віднесений до тяжких злочинів, вчинений підозрюваним та поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; вчинений підозрюваним у співучасті із іншими особами, які на даний час не встановлені.
З огляду на зазначене, вважаю, що до підозрюваного не може бути застосовано інший менш суворий запобіжний захід згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеним.
Підстави для визначення розміру в даному кримінальному провадженні відсутні (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК).
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, ч. 4 ст. 194, ст. 195, 196, 197, 369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18.08.2018 включно.
Ухвала набирає чинності негайно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1