Справа № 214/3372/18
1-кп/214/632/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів Подільський Вінницької області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця строковї військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ, який обіймає посаду стрільця 2-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону у військовому званні «солдат», раніше не судимий, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.3 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2017 року громадянина ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу та направлено для подальшої її проходження до військової частини НОМЕР_1 НГУ. Відповідно до наказу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 256 від 13 жовтня 2017 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільцем 2-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону зазначеної військової частини.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Крім того, Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015, відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 оголошено проведення, зокрема, на території Вінницької області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до наказу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 321 від 27.12.2017 солдату ОСОБА_5 , надано додаткову відпустку за сімейними обставинами на 8 календарних днів у період з 27.12.2017 по 03.01.2018, яку останній проводив за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення з метою ухилитися від військової служби з відпустки, будучи придатним для проходження військової служби, 03.01.2018 вирішив не з`явитися з метою ухилитися від військової служби з відпустки до військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_5 03.01.2018 о 16 год. 00 хв. не з`явився з метою ухилитись від військової служби з відпустки до зазначеної військової частини та не з`являвся на службу з тією самою метою, проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Протягом зазначеного часу солдат ОСОБА_5 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ та проходячи військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV, ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення з метою ухилитись від військової служби з відпустки, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи придатним для проходження військової служби, 03.01.2018 о 16 год. 00 хв. не з`явився з метою ухилитися від військової служби з відпустки до військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ст. 408 ч.3 КК України, за ознаками дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитись від військової служби з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За даною справою 7 червня 2018 року прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитись від військової служби з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Обвинувачений в ході досудового розслідування щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнаннями, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони, з урахуванням особи винного, дійшли згоди про можливість застосування ч.2 ст. 60, ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 408 КК України за цей злочин, та призначити покарання у виді арешту із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) строком шість місяців, відраховувати строк відбування покарання з дня обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 травня 2018 року.
Суд вважає, що дана угода відповідає вимогам КПК України та закону. При цьому суд вважає, що угода не містить передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди. Також судом встановлено, що укладення сторонами угоди є добровільним.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену за даним кримінальним провадженням 7 червня 2018 року прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитись від військової служби з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Обвинувачений в ході досудового розслідування щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнаннями, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони, з урахуванням особи винного, дійшли згоди про можливість застосування ч.2 ст. 60, ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 408 КК України за цей злочин, та призначити покарання у виді арешту із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) строком шість місяців, відраховувати строк відбування покарання з дня обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 травня 2018 року.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.3 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 408 ч.3 КК України у виді арешту із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) строком шість місяців.
Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, тобто з 14 травня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1