Провадження №1-кп/523/998/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.10.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001203 від 06 липня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 19 години 40 хвилин 06 липня 2018 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження дерев`яної рами вікна проник до приміщення підстанції №6 Відокремленого підрозділу «Одеської станції екстреної медичної допомоги», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого,32, де за допомогою заздалегідь підготовленого лому та металевої пилки демонтував восьми секційний чавунний радіатор, вартістю 400 грн, яким розпорядитися не зумів, оскільки був затриманий співробітниками підрозділу на місці вчинення даного діяння.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що мав матеріальні труднощі, у зв`язку із чим вирішив викрасти із покинутої будівлі металеві вироби. З цією метою він пошкодив раму будівлі, зайшов до неї та з допомогою лому та металевої пилки демонтував восьми секційний чавунний радіатор. Завершити ці дії він не зумів, оскільки його затримали співробітники підстанції швидкої допомоги. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, близько 19 години 40 хвилин 06 липня 2018 року, діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження дерев`яної рами вікна проник до приміщення підстанції №6 Відокремленого підрозділу «Одеської станції екстреної медичної допомоги», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого,32, де за допомогою заздалегідь підготовленого лому та металевої пилки демонтував восьми секційний чавунний радіатор, вартістю 400 грн, яким розпорядитися не зумів, оскільки був затриманий співробітниками підрозділу на місці вчинення даного діяння.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд вважає необхідним перекваліфікувати із ч.2 ст.15 КК України (закінчений замах) ч.3 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 КК України (незакінчений замах) ч.3 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 внаслідок затримання на місці події, тобто з причини, що не залежала від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто до реальної можливості розпорядитися викраденим майном, а тому слід визнати, що дії винуватого є незакінченим замахом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням до іншого приміщення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 , як про особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким посередньо характеризується, є неофіційно працевлаштованою особою в якості арматурника, а також про відсутність до нього майнових вимог від представника потерпілого.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів:

- восьми секційний чавунний радіатор вважати повернутими Відокремленому підрозділу «Одеської станції екстреної медичної допомоги»;

- лом та металеву пилку конфіскувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1