Єдиний унікальний номер справи 185/1436/18
Провадження № 1-кп/185/331/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003599 від 30 грудня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою медичною освітою, працюючого помічником начальника охорони ТОВ «Охорона холдинг», розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
26 грудня 2017 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_3 , знаходився в палаті інтенсивної терапії «Павлоградського наркологічного диспансеру» ДОР, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 241, де також перебував ОСОБА_6 , який потребував медичної допомоги внаслідок розладу психічного стану.

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який поводився неадекватно, виник конфлікт.

ОСОБА_3 , внаслідок неприязних відносин, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння смерті ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , в результаті нанесення якого ОСОБА_6 не утримався на ногах та при падінні на підлогу спиною та задньою частиною голови вдарився о металеву частину ліжка, розташованого в палаті інтенсивної терапії «Павлоградського наркологічного диспансеру» ДОР.

ОСОБА_3 , після того як ОСОБА_6 піднявся на ноги, на прохання медичної сестри, став допомагати останній зафіксувати ОСОБА_6 до металевого ліжка, з метою заспокоїти останнього, частиною передпліччя правої руки наніс один удар в грудну ділянку тіла ОСОБА_7 , в результаті чого, ОСОБА_6 при падінні на спину задньою частиною голови вдарився об металеву частину ліжка, розташованого в палаті інтенсивної терапії, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: лінійний перелом потилочної кістки ліворуч з переходом на його основу, субдуральнона гематома у правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці голови у кількості біля 80 мл., масивні розповсюджені крововиливи під м`якими мозковими оболонками головного мозку, темно-червона кров у шлуночках головного мозку, ділянки забиття мозку, інфільтруючий крововилив у товщі м`яких покровів лівої потиличної ділянки, синець на передній поверхні грудної клітини та лівій верхній кінцівці, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 об 23.30 год. помер в реанімаційному відділенні КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що 26 грудня 2017 року перебував у палаті інтенсивної терапії разом з ОСОБА_6 .. Останній кидав його речі, неадекватно себе поводив, марив внаслідок психічного розладу і у них виник конфлікт, в зв`язку з чим, він, щоб заспокоїти ОСОБА_6 вдарив його по обличчю, ОСОБА_6 упав і зразу піднявся. В цей час до палати зайшла медична сестра, та попрохала допомогти їй зафіксувати ОСОБА_6 до ліжка. В процесі фіксування, останній чинив опір, виривався, в результаті чого він штовхнув ОСОБА_6 , останній знову упав і вдарився головою о бильце ліжка. Він не хотів його вбивати в удари завдавав не з метою вбивства.

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, зазначила, що матеріальний та моральний збиток їй відшкодовано, претензій до обвинуваченого остання не має. Суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження за її відсутності.

Дані докази винуватості ОСОБА_3 , сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, злочин середньої тяжкості, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох батьків похилого віку, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було. Судові витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох (3) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один (1) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1