Справа № 613/1115/17
Провадження № 1-кп/638/1005/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою в порядку ч.3 ст.331 КПК України по кримінальному провадженню № 0000424 за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05.06.2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.3 ст.187 КК України направлено для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

На стадії досудового розслідування обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В порядку ч.3 ст.331 КПК України судом на розгляд висунуто питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Прокурор просив продовжити тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на наявність та не зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_8 заперечував проти продовження строку тримання під вартою його підзахисному, вказуючи на недоведеність існування ризиків, тривалість часу перебування під вартою, можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням стану здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 вказав на суперечливі думки з приводу обговорюваного питання, а саме зазначив про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою та про відсутність доказів у справі, що унеможливлює знаходження ОСОБА_11 під вартою.

ОСОБА_10 просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, у зв`язку з поганим станом здоров`я (перелам хребта, хронічне захворювання шлунку), вказав на неможливість отримання належного лікування в умовах слідчого ізолятора.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти продовження тримання під вартою через відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених діючим КПК України, не надання завчасно клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачені підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, та вважає що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов?язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, стан їх здоров?я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув?язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка їм може загрожувати, обвинувачені можуть переховуватися від суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинувачених та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв?язками та усіма видами зв?язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 на стан здоров`я не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема медичними даними, в тому числі в умовах ізоляції від суспільства; не зазначено про звернення останнім до адміністрації слідчого ізолятора про необхідність проходження ним лікування та відмови йому в наданні таких послуг або неможливість забезпечення необхідним в умовах установи.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу та розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на 60 діб.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 60 діб - до 19 листопада 2018 року.
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3