Справа № 562/2824/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів кримінальне провадження № 0000394 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Нова Мощаниця, Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого Здолбунівським районним судом 27 квітня 2017 року за ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України до відбуття покарання у виді громадських робіт строком 150 годин,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, востаннє засуджений Здолбунівським районним судом Рівненської області 27 квітня 2017 року за ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України до відбуття покарання у виді громадських робіт строком 150 годин на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Зокрема, 08 липня 2018 року, близько о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи на території подвір`я по місцю проживання колишньої дружини, ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті ревнощів, шляхом ривка із рук потерпілої, заволодів її мобільним телефоном марки «ZTE BLADE A6», вартістю 3003,00, захисним чохлом до телефону, вартістю 140,00 грн. та сім картою оператора стільникового (мобільного) зв`язку «DJUICE», вартістю 40,00 грн., чим спричинив для потерпілої ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3183,00 грн. Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

30.07.2018 року в м.Здолбунів між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_5 у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання встановивши іспитовий строк.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні показала, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілої, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинено злочин середньої тяжкості, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому його дії кваліфікує за частиною 1 статті 186 КК України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 30.07.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від 30 липня 2018 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони, у кримінальному провадженні № 0000394 за ч.1 ст.186 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 572 грн. 00 коп. Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «ZTE BLADE A6», захисний чохол до телефону та сім карту оператора стільникового (мобільного) зв`язку «DJUICE», повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подаі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя