Справа № 646/1767/18
№ провадження 1-кп/646/417/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження 0000327 від 14.02.2018 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
14.02.2018, приблизно о 04 годині ночі, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на території якого знаходиться житлова будівля та сарай, що належить раніше незнайомій йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_7 проник у двір вищевказаного домоволодіння, де переконавшись в тому, що в приватному володінні відсутні його мешканці і за його діями ніхто не спостерігає, останній побачив сарай, котрий був зачинений за допомогою дерев`яних дверей, на яких висів навісний замок. ОСОБА_7 реалізуючі свій злочинний умисел, підійшов до вищевказаного сараю, зняв незамкнутий замок із дверей та зайшов у сарай, чим проник до приміщення. В сараї ОСОБА_7 діючи з прямим корисливим умислом, таємно викрав майно, а саме два алюмінійових бідони, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №887 від 23.02.2018 - 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном вийшов з приміщення сараю та пішов до калитки, проте на території подвір`я приватного домоволодіння був помічений та зупинений ОСОБА_10 мешканцем приватного будинку, таким чином ОСОБА_7 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 надав наступні покази, а саме 14.02.2018, приблизно о 04 годині ночі він прийшов до приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на території якого знаходиться житлова будівля та сарай, підійшов до сараю, зняв незамкнутий замок із дверей сараю та здійснив крадіжку двох алюмінійових бідони, але після був помічений та зупинений ОСОБА_10 мешканцем приватного будинку. Злочин вчинив із корислового мотиву з метою отримання грошових коштів.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Відповідно до досудової доповіді начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи « Цент пробації» в Харківській області від 05.07.2018 року ОСОБА_5 згідно оцінки ризику повторного кримінального правопорушення та оцінки небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України та покладанням обов`язків передбачені ст. 76 КК України.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих обставин, досудову доповідь органу пробації.

За таких підстав, суд приходить висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Однак, враховуючи, характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, висновок органу пробації Основ`янського районного відділу філії Державної установи « Цент пробації» в Харківській області, суд вважає доцільним надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, в умовах контролю за його поведінкою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 429,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: два алюмінійових бідони, передані під розписку на зберігання ОСОБА_8 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1