АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/627/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11-кп/791/477/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
засудженого : ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 березня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив із того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину у період іспитового строку, дані про його особу свідчать про те, що він продовжує бути суспільно небезпечним.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, звільнити засудженого умовно- достроково від подальшого відбування покарання .
Захисник стверджує, що суд не в повній мірі врахував, що засуджений за час відбуття покарання не мав дисциплінарних стягнень , натомість 23 рази заохочувався за сумлінну поведінку , характеризується позитивно. Не був працевлаштований через відсутність обсягів виробництва.
Вважає, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений : 1) вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 23.06.2006 року за ч.4 ст. 296, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки, 2) вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 01.02.2008 року за ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 , ч.1 ст. 188, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, 3) вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 26.10.2010 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.
На день подачі подання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 3/4 частини призначеного йому покарання фактично у зв`язку із зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України
У грудні 2016 року установою виконання покарання було відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. При цьому як свідчать матеріали провадження на той час засуджений ОСОБА_8 мав 20 заохочень, проте комісією установи виконання покарання він визнаний таким , що не довів своє виправлення.
При цьому як вірно зазначив суд , обставин, які б свідчили про те, що з грудня 2016 року засуджений істотним чином змінив свою поведінку і вона стала більш сумлінною, матеріали провадження не містять.
Як видно із матеріалів провадження протягом всього періоду відбування покарання засуджений працевлаштований не був, шкоду, завдану злочином, не відшкодував. В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_8 пояснив, що заходів для відшкодування шкоди не приймає , а не працює через стан здоров`я.
Разом із тим медична довідка доводить , що ОСОБА_8 є працездатним.
Жодних відомостей про те, що ОСОБА_8 не працює у промисловій зоні із обєктивних причин, чи відомостей про те, що засуджений ініціював перед установою виконання покарання питання свого працевлаштування в матеріалах провадження не міститься.
При вирішенні клопотання суд відповідно до вимог закону врахував також і дані про особу обвинуваченого , який відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, наслідком якого є смерть людини, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком , яким його було засуджено за скоєння тяжкого злочину, характеризує ОСОБА_8 як особу, схильну до скоєння кримінальних правопорушень.
Враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, його небажання працювати у промисловій зони установи виконання покарання, дані про особу засудженого, та відомостей щодо тяжкості вчинених ним злочинів, за які він відбуває покарання колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість досягнення мети покарання при застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до іншої оцінки захисником обставин, встановлених судом та висновків суду.
Твердження апелянта про те, що суд не в повній мірі дослідив відомості про особу та поведінку ОСОБА_8 за час відбування покарання є безпідставними.
Відбуття певної частини призначеного покарання та наявність заохочень, отримання засудженим спеціальності під час відбування покарання, самі по собі не можуть бути визнані підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Наведені в апеляційній скарзі твердження про виправлення засудженого є необгрунтованими та такими, що суперечать матеріалам провадження в цілому.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 376 ч 2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 березня 2018 року про відмову у задоволенні спільного клопотання комісії при Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання залишити без зміни
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 07.06.2018 року

Суддя: ОСОБА_2