Справа № 191/387/17
№ 1-кп/183/164/18

У Х В А Л А
28 серпня 2018 року колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, 4 ст. 187, ч. 2 ст. 152 КК України, -
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А :
В ході судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки на теперішній час не відпали та не зменшились ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що до ухвалення вироку є неможливим застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, який забезпечить кримінальне провадження в суді. У зв`язку з тим, що у даному провадженні не досліджено докази, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілих та свідків, вважає наявним на момент вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки останній має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків та потерпілих.
Обвинувачений підтримав думку та клопотання свого захисника, просив клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла до таких висновків.
У відповідності з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час розгляд кримінального провадження по суті не завершений.
В своєму клопотанні прокурор обґрунтував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Колегія суддів вважає, що вказані ризики продовжують існувати, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на спростування твердження прокурора про їх існування.
Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2016 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, останній обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, які віднесено законом до категорії тяжких та особливо тяжких. Зазначені ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу. Також, а ні обвинуваченим, а ні його захисником не надано колегії суддів підтвердження того, що у обвинуваченого погіршився стан здоров`я. Оцінивши в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений не одружений, ніде не працював до затримання, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього. Також колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.
Крім того, колегія суддів при розгляді клопотання захисника ОСОБА_8 , яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового розгляду, про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки а ні захисником, а ні обвинуваченим не надано доказів відсутності вищезазначених ризиків, а також підтвердження того, що обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу, на сьогоднішній день змінилися.
Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 02 жовтня 2018 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3