Справа № 583/1373/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2018 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 16.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
про арешт майна
встановив:
20.04.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням із прокурором звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 23.03.2018 року близько о 13.30 год. за адресою: пл. Успенська, м. Охтирка Сумської області, із автомобіля ВАЗ 2107, зеленого кольору, викрадено мобільний телефон марки "Lenovo" модель S 850, чим завдано потерпілому матеріальної шкоди.
Слідчий вказував, що під час огляду місця події 16.04.2018 року в приміщенні службового кабінету № 3 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 29, ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон "Lenovo".
Посилаючись на те, що вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 16.04.2018 року, а саме мобільний телефон марки "Lenovo" модель S 850, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сенсорний екран.
Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі та без здійснення фіксації технічних комплексом, вимоги за клопотанням підтримали. Враховуючи приписи ч. 4 ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та слідчого та без здійснення фіксації технічним засобом.
Суд, врахувавши матеріали справи, доводи прокурора, надані ним докази, виходив з наступного:
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 167 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Встановлено, що 16.04.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 внесено повідомлення про те, що 23.03.2018 року близько о 13.30 год. за адресою: пл. Успенська, м. Охтирка Сумської області, із автомобіля ВАЗ 2107, зеленого кольору, ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки "Lenovo" модель S 850, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.
З протоколу огляду місця події від 16.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон "Lenovo".
З наданих слідчим доказів вбачається, що огляд місця події у кримінальному провадженні був проведений 16.04.2018 року у проміжку часу з 12.40 год. до 13.05 год., а відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені цього ж дня о 16.50 год., однак за висновком суду слідчий дотримався приписів ч. 3 ст. 214 КПК України, оскільки проведення вказаної слідчої дії було зумовлено невідкладною необхідністю.
Постановою слідчого від 16.04.2018 року вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000239 від 16.04.2018 року.
За висновком суду вилучене слідчим в ході огляду майно може мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, тобто, відповідає визначеним ст.ст. 167, 170, 237 КПК України критеріям і на це майно має бути накладений арешт.
Суд погоджується з доводами слідчого про поважність причин пропуску строку на звернення з клопотанням про накладення, оскільки в аспекті дії положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд вважає, що процесуальний строк має бути поновлений з метою забезпечення пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав потерпілого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-87, 131, 132, 167-173 КПК України, суд,-

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 16.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000239 від 16.04.2018 року, в ході огляду місця події 16.04.2018 року, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном,а саме мобільний телефон марки "Lenovo" модель S 850, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , сенсорний екран.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_8