УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 , 17.10.2018 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що 16.10.2018 під час несення служби інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 спільно з поліцейським роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_9 , близько 05:55 год. отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік вчиняє домашнє насильство.

Після прибуття поліцейських на місце виклику та ОСОБА_10 пояснила останнім, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в нетверезому стані, погрожував їй фізичною розправою, виражався до неї нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, зухвало та не реагував на її зауваження.

Поліцейські Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», реагуючи на звернення ОСОБА_11 , з метою припинення протиправних дій та встановлення особи, почали спілкуватися із ОСОБА_4 .

На законні вимоги вищевказаних працівників поліції представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_4 став виражатись у їхню адресу образливими нецензурними словами та поводити себе агресивно, намагаючись нанести удари по тілу ОСОБА_11 . На пропозицію припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_4 відреагував агресивно та продовжував вести себе зухвало.

У подальшому, ОСОБА_4 , близько 06.25 год. 16.10.2018 перебуваючи в приміщення квартири АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції, заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, виражаючись у бік поліцейський ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нецензурною лайкою, шарпаючи їх за фрагменти одягу, виштовхав останніх з приміщення квартири АДРЕСА_2 , чим вчинив активну фізичну протидію виконанню названими працівникам поліції їхніх службових обов`язків

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.10.2018 під час несення служби інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 спільно з поліцейським роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_9 , близько 05:55 год. отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік вчиняє домашнє насильство.

Після прибуття поліцейських на місце виклику та заявниця ОСОБА_11 пояснила останнім, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в нетверезому стані, погрожував їй фізичною розправою, виражався до неї нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, зухвало та не реагував на її зауваження.

Поліцейські Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», реагуючи на звернення ОСОБА_11 , з метою припинення протиправних дій та встановлення особи, почали спілкуватися із ОСОБА_4 .

На законні вимоги вищевказаних працівників поліції представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_4 став виражатись у їхню адресу образливими нецензурними словами та поводити себе агресивно, намагаючись нанести удари по тілу ОСОБА_11 . На пропозицію припинити свою протиправну поведінку останній відреагував агресивно та продовжував вести себе зухвало, виштовхавши працівників поліції на сходинкову клітинку восьмого поверху будинку АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_4 , близько 06.25 год. 16.10.2018, перебуваючи на сходинковій клітинці восьмого поверху будинку АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, виражаючись у бік поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нецензурною лайкою, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підняв з підлоги керамічну плитку, що лежала біля дверей квартири АДРЕСА_4 та умисно наніс поліцейському роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції ОСОБА_9 удар керамічною плиткою в ділянку голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження (відповідно до виписки № 25777 МКЛ ШМД від 16.10.2018) у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, розсіченої рани лоба.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 умисно наніс інспектору роти № 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 ліктем правої руки два удари в ділянку голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За підозрою в скоєнні даного кримінального правопорушення о 07.30 год. 16.10.2018 в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 ОСОБА_4 , 16.10.2018 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень,передбачених ч.2ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами зібраними у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події; заявою потерпілих та показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі та згідно ч. 3 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо особі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , середньої тяжкості злочину та наявних ризиків визначених п. п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 ,підозрюється у вчинені середньої тяжкості злочину, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі, та те, що даний громадянин підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства відносно працівників правоохоронних органів. Особи, які допитані по кримінальному провадженні в якості свідків проживають з підозрюваним в одному приміщенні. Саме за заявою свідка щодо скоєння насильства в сім`ї працівники прибули до помешкання підозрюваного, останній офіційно не працює, не має жодних постійних чи тимчасових джерел заробітку, не має стійких соціальних зв`язків, зокрема, місця роботи, а наявні родинні зв`язки не стають для нього перепоною у вчиненні злочинів, оскільки фактично відносно рідних він також вчиняє правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 ,має реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, може здійснювати незаконний вплив на свідків та продовжити вчинення злочинів, тим самим перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 ,від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

В той же час, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Оскільки, злочини у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 скоєні з застосуванням насильства, слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, вважаючи, що обрання менш суворого запобіжного заходу перешкодить повноті та всебічності досудового розслідування, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати йому запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0004171, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за один з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 ч. 2 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин передбачених частиною першою цієї статті.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, крім того підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші злочини.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою ТОВ «ЖЕО» №714 від 17.10.2018 року, вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю. На думку суду тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16.12.2018 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 діє до 16.12.2018 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя