Справа № 463/5369/17 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/220/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 463/5369/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 190 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст. 190 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 04 січня 2017 року та визначено ОСОБА_9 остаточне покарання три роки шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 09 жовтня 2017 року в ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_10 , переконавши останню, що її похресник ОСОБА_11 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і для вирішення питання потрібні грошові кошти, в цей же день 09 жовтня 2017 року о 14 год. 55 хв., прибувши за місцем проживання ОСОБА_10 , що у АДРЕСА_2 , назвавшись товаришем похресника, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 у розмірі 1200 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок змінити в частині призначення покарання, обравши покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та з врахуванням цього визначити остаточну міру покарання. Вирок суду вважає надто суворим і винесеним без врахування ряду обставин, які пом`якшують покарання. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: санкцією ч.2 ст. 190 КК України передбачено, крім позбавлення волі, інші покарання штраф, виправні роботи, обмеження волі. В ході судового розгляду були встановлені пом`якшуючі його вину обставини: щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, перебування на утриманні двох малолітніх дітей, повне відшкодування шкоди та наявність у нього тяжкого захворювання. Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні заявила, що прощає йому скоєне і просить суд не позбавляти його волі. Він усвідомив скоєне і негативні наслідки для себе та його сім`ї і вважає, що додаткового терміну для його виправлення не потрібно. Наявність у нього сім`ї, перебування на утриманні двох малолітніх дітей є запорукою того, що він не буде ставати на шлях скоєння злочинів. Те, що він, будучи засудженим за ч.2 ст. 190 КК України, повторно скоїв аналогічний злочин, пояснюється важким матеріальним і душевним станом.
Обвинувачений, будучи викликаним у встановленому КПК України порядку, втретє в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Сторона захисту та сторона обвинувачення вважали за можливе розглянути справу у відсутності обвинуваченого.
У ході апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Прокурор апеляційну скаргу заперечив і просить судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, сторони судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.
Фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 не оспорюються.
Щодо покарання, з яким апелянт не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого; обставин, які пом`якшують покарання, щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочину, незадовільний стан здоров`я ОСОБА_9 , наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, повного відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди; відсутності обставин, які обтяжують покарання, та призначене в межах, встановлених санкцією частини статі КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, із визначенням остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності ряду обставин, які пом`якшують покарання, були предметом дослідження в суді першої інстанції та враховані судом при призначенні ОСОБА_9 покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.
Визнавши ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, суд призначив обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті КК, при призначенні покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України правильно застосував принцип часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком і таким чином врахував особу обвинуваченого та усі обставини, в тому числі й ті, які зазначені в апеляційній скарзі.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, немає.
На думку колегії суддів, підстави для призначення ОСОБА_9 більш м`якого покарання відсутні.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для зміни вироку в частині призначення покарання та пом`якшення обвинуваченому покарання немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4