Справа № 185/5398/18
Провадження № 1-кп/185/514/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньоспеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
- 26 травня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;
- 22 жовтня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Звільнений 30 квітня 2013 року з Жовтоводської ВК № 26 умовно-достроково на один рік п`ять місяців дванадцять днів,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ОСОБА_4 , 23 квітня 2018 року приблизно о 12.00 год. під автомобільним мостом, що розташований між вул. Перемоги та селищем «ім. 18-го Вересня» м. Павлограда Дніпропетровської області на землі побачив предмет, ззовні схожий на вибухову речовину. В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на придбання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що виявлений ним предмет є вибуховою речовиною і для його носіння та придбання необхідний передбачений законом дозвіл ОСОБА_4 взяв його у руки, піднявши з землі вищезазначену вибухову речовину, тим самим придбав її без передбаченого законом дозволу, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи утримувати вибухову речовину при собі, став носити її без передбаченого законом дозволу по території м. Павлограда.
23 квітня 2018 року о 17.46 год. під час перевірки усного повідомлення по лінії «102» від ОСОБА_6 , про перебування в районі будинку АДРЕСА_3 особи, яка згідно повідомлення зберігає при собі вибухову речовину, співробітниками ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, напроти будинку № 121 по вул. Степового Фронту м. Павлограда був затриманий ОСОБА_4 , який був за описом схожий на особу, про яку було повідомлено співробітників поліції.
Під час поверхневої перевірки причетності ОСОБА_4 співробітниками ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у останнього в лівій кишені його кофти було виявлено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придбаний до виробництва вибуху, який придатний для проведення вибуху, який ОСОБА_4 придбав та носив при собі без передбаченого законом дозволу по території м. Павлограда.
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
26 червня 2018 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 26 червня 2018 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 858 грн. 00 коп. відповідно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 858 /вісімсот п`ятдесят вісім/ грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .