Справа № 751/8285/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/318/2018
Категорія - ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_10 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 05.07.2007 Славутицьким міським судом Київської області за ч.3 ст.187,69 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 16.03.2010 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ст.391,71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого 18.03.2011 по відбуттю строку покарання;

3) 28.03.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.263,70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 26.02.2016 по відбуттю строку покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 04.12.1995 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.101 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання;

2) 02.12.2004 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

3) 04.07.2006 Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.309,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 16.12.2008 умовно-достроково на 1 рік 26 днів за постановою Старогородського райсуду м.Вінниці від 08.12.2008 року;

4) 13.04.2010 Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311,70,71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 05.02.2014 умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 6 днів за постановою Вінницького райсуду Вінницької обл. від 28.01.2014 року, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто фактичного затримання засудженого.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30 серпня 2017 року по 13 вересня 2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк дії обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 01.09.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили.

Заставу в розмірі 50520 грн. 00 коп. (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять гривень 00 копійок) внесену 11.09.2017 року - повернуто заставодавцю ОСОБА_12 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 - тримання під вартою в Державній установі Чернігівському слідчому ізоляторі залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання - 30.08.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні №0005585 в розмірі 4155 грн. 69 коп. (чотирьох тисяч ста п`ятдесяти п`яти гривень шістдесяти дев`яти копійок ).

Стягнуто із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні №0005585 в розмірі 5071 грн.70коп. (п`яти тисяч сімдесят одної гривні сімдесяти копійок).

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 01.09.2017 на грошові кошти в сумі 1090 грн.(в тому числі вилучені у ОСОБА_9 1000 грн. - 30.08.2017 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання, та 90грн.- під час його затримання ), що належать ОСОБА_9 та 1509 грн., які належать ОСОБА_7 скасувати.

Грошові кошти в сумі 2799 грн., які знаходяться на зберіганні у філії «Чернігівське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», конфісковано в рахунок держави, з них: грошові кошти в сумі 200 грн., які використовувалися для проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_9 , номіналом 50 грн., у кількості 4 одиниці ТЄ 3540352, СУ 0800550, СП 3727458, ВЩ 7214902, грошові кошти купюрою номіналом 200 грн. ПЄ6233129, номіналом 100 грн. СИ9014145, які використовувалися для проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_7 повернуто за належністю ГУНП в Чернігівській області.

Арешт на майно ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.11.2017 року, а саме: автомобіль марки «Ауді-А4», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 скасовано та повернуто власнику ОСОБА_13 за належністю.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 24.08.2017 року, приблизно о 16 год. 06 хв., діючи умисно, повторно, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.03.2012, за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.263, ст.70 КК України, перебуваючи в автомобілі марки «Ауді А-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 6, що по вул.Харківська, в м.Чернігові, діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув за 2000 (дві тисячі) гривень оперативному покупцю ОСОБА_14 три медичні шприци, номінальною ємністю 10 мл кожний з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим масою в 9,900 г, 10,406 г та 9,250 г, що в перерахунку на суху речовину відповідно становить 0,497 г, 0,510 г та 0,471 г, а всього загальною масою 1,478 г і є великим розміром.

30.08.2017 року приблизно о 16 год. 04 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , який діяв також повторно, оскільки мав непогашену судимість за вироком суду від 13.04.2010 року за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України, перебуваючи біля будинку № 6, що по вул. Харківська в м. Чернігові, обидва діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збули за 2000 гривень оперативному покупцю ОСОБА_14 скляну пляшечку з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим в кількості 30,299 г, що в перерахунку на суху речовину становить 1,796 г. і є великим розміром.

Крім того, ОСОБА_7 за невстановлених обставин придбав та без передбаченого законом дозволу носив шляхом перевезення у автомобілі марки «Ауді А-4», державний номерний знак НОМЕР_1 предмет схожий на биту, що відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії і який у нього 30.08.2017 року в період часу з 19 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.08.2017р. біля будинку №8 по вул.Харківська в м.Чернігові під час проведення санкціонованого обшуку вказаного автомобіля було вилучено із його багажного відділення.

Обвинувачений ОСОБА_9 19.08.2017 року приблизно о 13 год. 53 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув за 200 (двісті) гривень оперативному покупцю ОСОБА_15 медичний шприц номінальною ємністю 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим в кількості 1,930 г., що в перерахунку на суху речовину дорівнює 0,082г.

В той же день, 30.08.2017 року, приблизно о 16 год. 47 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув за 200 (двісті) гривень оперативному покупцю ОСОБА_15 медичний шприц, номінальною ємністю 2 мл, з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим в кількості 1,938 г, що в перерахунку на суху речовину становить 0,096 г.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 за невстановлених обставин незаконно придбав п`ять медичних шприців номінальною ємністю 10 мл кожний з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим загальною масою 46,012 г, який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 до 30.08.2017року, коли в період часу з 17 год.10 хв. по 18 год.33 хв. на підставі ухвали Деснянського районного суду від 29.08.2017, під час проведення санкціонованого обшуку його квартири вказані медичні шприци з ацетильованим опієм масою в перерахунку на суху речовину відповідно 0,583 г, 0,601 г, 0,730 г, 0,361 г, 0,069 г., що в загальній кількості складає 2,344 г і є великим розміром, були вилучені працівниками поліції.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій просить вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.12.2017 року змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що визначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що рецидив злочинів, як обставина, що обтяжує покарання враховна судом безпідставно, оскільки повторність є ознакою інкримінованого обвинуваченому злочину за ч.2 ст.307 КК України. Зазначає, що судом не враховано таку пом`якшуючу обставину, як активне сприяння розкриттю злочину. На думку захисника, судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_16 щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який після звільнення з місць позбалення волі створив сім`ю, став турботливим чоловіком та батьком, знайшов можливості для легального заробітку. Збут наркотичних засобів не був для обвинуваченого джерелом доходу, що в сукупності, на думку захисника суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненного злочину.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 також звернувся з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду, в якій просив змінити вказаний вирок та застосувати відносно ОСОБА_9 ч.1 ст.69 КК України та призначити покарання ОСОБА_9 нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не оскаржуючи кваліфікацію вчиненого ОСОБА_9 діяння, вважає, що призначена міра покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом не в повному обсязі враховані наявні по справі пом`якшуючі обставини та обставини, які характеризують особу обвинуваченого. Вказує, що суд не врахував таку пом`якшуючу обставину як активне сприяння розкриттю злочину, що обвинувачений ОСОБА_9 добровільно пройшов освідування, під час проведення досудового слідства добровільно надавав слідчому правдиві показання про обставини вчинення ним кримінальних проваджень, приймав участь у проведенні процесуальних дій, в судовому засіданні під час допиту також надав суду правдиві свідчення про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Зазначає, що вказані обставини дозволили суду розглянути цю справу в спрощеному провадженні. Також, суд повинен був врахувати наявність у обвинуваченого захворювання на ВІЛ-інфекцію, туберкульоз, відсутність матеріальної шкоди від вчиненого кримінального правопорушення, критичне ставлення обвинуваченого ОСОБА_9 до вчиненого ним діяння.

Далі зазначає, що суд вказав, що ОСОБА_9 раніше був судимий, однак дана обставина вже врахована в диспозиції ч.2 ст.307 КК України, яка передбачає підвищену відповідальність за вчинення злочину повторно. Тому додаткове врахування того, що ОСОБА_9 був раніше судимий, як даних, що характеризують його особу є порушенням вимог ст.65 КК України. Також суд недостатньо врахував міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців та позитивні характеристики за місцем проживання.

Перший заступник прокурора ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.12.2017 року, в якій просив скасувати зазначений вирок у зв`язку з невідповідністю призначених покарань ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним щодо особи обвинувачених внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. ОСОБА_9 призначити покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених та доведеності їх вини, вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинувачених внаслідок м`якості. Зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких, з корисливою метою за грошові кошти і становлять підвищену суспільну небезпеку, оскільки пов`язані з незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів, у великих розмірах, неконтрольований обіг яких спричиняє велику шкоду здоров`ю населення. На думку прокурора, враховані судом обставини не давали підстав для призначення ОСОБА_7 мінімального покарання. Судом не враховано в повній мірі ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх суспільну небезпеку, великі розміри збутих наркотичних засобів та дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 . Зокрема, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання, але на шлях виправлення не став, окрім того він працездатного віку, однак ніде не працює. Крім того наголошує, що при призначенні ОСОБА_7 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України необґрунтовано застосовано принцип поглинання замість часткового складання покарань, без урахування кількості злочинів, що входять до сукупності ступеню тяжкості, форми вини прямого умислу на вчинення злочинів, та корисливого мотиву.

Стосовно призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 зазначає, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який вчинив 3 епізоди збуту особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, а також зберігав з метою збуту наркотичні засоби у великих розмірах, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, але жодних висновків для себе не зробив.

Наведеним наголошує, що призначені обвинуваченим покарання не є достатніми та не будуть сприяти досягненню превентивної мети покарання, визначеної у ст..ст.50,65 КК України.

Прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.12.2017 року, в яких просив вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які підтримали подані захисниками скарги, просили їх задовольнити та заперечили проти задоволення апеляційної скарги поданої прокурором, а також прокурора, який просив задовольнити вимоги поданої прокурором апеляційної скарги та заперечував проти апеляційних скарг, поданих захисниками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання у суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень визнали повністю та надали свідчення про обставини вчинених ними кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, та ч.2 ст.263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, та у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах з метою збуту, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинувачених не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 колегія суддів приходить до висновку, що доводи поданих апеляційних скарг в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених не знаходять своє підтвердження.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, зокрема, що злочин передбачений ч.2 ст.263 КК України належить до категорії середньої тяжкості, за ч.2 ст. 307 КК України є тяжким злочином, обсяг, вид та кількість наркотичного засобу, обставини його збуту, корисний мотив, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліках в медичних установах не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, у скоєному щиросердно розкаявся, що суд врахував обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів, а також суд врахував показання свідка ОСОБА_16 щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 і дійшов висновку про необхідність призначити йому покарання у межах санкцій ч.2 ст.263 КК України та ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.70 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував що вчинені ним злочини за ч.2 ст. 307 КК України є тяжкими, обсяг, вид та кількість наркотичного засобу, обставини його збуту, корисний мотив, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, має матір похилого віку, яка страждає на онкологічну хворобу, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, у психоневрологічній лікарні на обліку не перебуває, перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері з 11.11.2003р. з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на диспансерному обліку в Чернігівському Обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом з 10.02.2014р. з діагнозом ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІУ, також на обліку в медичній частині ДУ «Чернігівському слідчому ізоляторі» з приводу рецидиву туберкульозу лівої легені. МБТ-. ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІУ, потребує періодичного проведення лабораторних досліджень та диспансерного нагляду лікаря-фтізіатра та лікаря-інфекціоніста, у скоєному щиросердно розкаявся, що суд врахував обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів і призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у межах санкції ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ст.69 КК України та п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 із змінами, - призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Підставами призначення більш м`якого покарання визнані у ч.1 ст.69 КК є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, а саме: а) наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності лише двох, зазначених у цій нормі підстав, у їх єдності та сукупності.

Визнання провини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину - це одна складова єдиної пом`якшуючої обставини. Каяття неможливе без визнання провини та надання пояснень про скоєння злочину.

Судом першої інстанції встановлені лише обставини, що пом`якшують покарання, але разом з тим у справі відсутні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані, які позитивно характеризують особу винного і тим самим виключають можливість припустити, що призначення більш м`якого покарання здатне забезпечити його виправлення, тому застосування ст. 69 КК України є неприпустимим.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є необхідною й достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Всі характеризуючі дані та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених судом першої інстанції враховані в повному обсязі, будь-які інші дані, які можуть впливати на міру покарання обвинувачених в апеляційних скаргах як захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , так і прокурора не наведено. Не встановлено таких і під час судового засідання. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що прокурор в апеляційній скарзі вказує на врахування судом першої інстанції всіх обставин, однак безпідставно вважає, що вони враховані неповно. При цьому, прокурор в суді першої інстанції орієнтував суд на винесення саме такого вироку.

Також, варто наголосити, що не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з приводу того, що під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом було безпідставно враховано обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів. Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий: 1) 05.07.2007 Славутицьким міським судом Київської області за ч.3 ст.187,69 КК України до 4 років позбавлення волі; 2)16.03.2010 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ст.391,71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі і вказані судимості є не зняті та непогашені.

Відповідно до ст..34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Таким чином, рецидив злочину, як обтяжуюча обставина не впливала на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4