АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/864/18 Справа № 189/145/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимого: 25.11.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 16.07.2015 року з Солонянської виправної колонії № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання

визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722, -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 26 листопада 2017 року о 13 год. 10 хв., знаходячись в торгівельній залі магазину «Мобільні телефони, ноутбуки», що належить приватному підприємцю ОСОБА_10 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з полиці взяв ноутбук «HP 255 G6» та пішов в напрямку вхідних дверей, де був затриманий продавцем - консультантом магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 міг спричинити потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 8063 грн. 67 коп.

28 листопада 2017 року близько 02 год. 40 хв., за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, прибув до ювелірної крамниці «Діадема», що належить ОСОБА_11 , розташованої по АДРЕСА_3 , де особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишилася неподалік крамниці спостерігати за навколишнім оточенням, а ОСОБА_7 , підійшовши до вікна крамниці, розбив скло та проник в приміщення, де з вітрини викрав ювелірні вироби із срібла, що належать ОСОБА_11 , всього на загальну суму 20883 грн. 04 коп., після чого з місця події зник.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та за даним законом йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто, з 14 грудня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено та з останнього на користь ОСОБА_11 ухвалено стягнути матеріальну і моральну шкоду, відповідно, у розмірі 25 383 грн. 04 коп. та 10 000 грн.

З нього ж на користь держави ухвалено стягнути:

- судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.;

- витрати, пов`язані з експертним дослідженням в сумі 1700 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Прокурор не погодився з даним рішенням. В апеляційній скарзі просить вирок змінити, виключити з його резолютивної частини рішення про стягнення з обвинуваченого судового збору на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

В решті залишити вирок без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, безпідставно стягнув з ОСОБА_7 на користь держави суму судового збору.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися. В заяві просили слухати справу за їх відсутності. З урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутності потерпілих, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просив її задовольнити.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, вид та мір призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції частково задовольнивши заявлений по справі цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 , також стягнув з ОСОБА_7 на користь держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів находить, що доводи прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, істотне покарання вимог кримінального процесуального закону тягне за собою зміну судового рішення.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із його резолютивної частини рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 суми судового збору на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4