№ 207/1425/18
№ 1-кп/207/363/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське (колишня назва Дніпродзержинськ) в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000463 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.03.2015 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, а також враховуючи інвалідність малолітньої дитини - ОСОБА_6 , до поліпшення стану здоров`я дитини, аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 16 січня 2015 року, на користь матері ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 повідомлено про необхідність сплачувати аліменти щомісяця у встановленому рішенням суду розмірі, однак, ОСОБА_5 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом по сплаті аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, будучи працездатним, в період часу з 16.01.2015 року по 20.04.2018 року включно вихованням дитини не займався, матеріальну допомогу не надавав, аліменти сплачував в останнє у травні 2017 року.

Так, згідно розрахунків заборгованостей від 20.04.2018 року, наданих Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 16.01.2015 року по 20.04.2018 року включно, в частині утримання аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку ОСОБА_5 нараховано до сплати заборгованість в сумі 33875,21 грн., а також в частині сплати аліментів до поліпшення стану здоров`я дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку нараховано до сплати заборгованість в сумі 23240,58 грн. Тобто, в загальній сумі ОСОБА_5 нараховано до сплати заборгованість з аліментів в сумі 57115,79 грн. і як загальна сума заборгованості, так і її складові, сукупно перевищують суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Крім того, ОСОБА_5 на обліку в центрі зайнятості не перебуває, ніде не працює і участі у вихованні сина ОСОБА_8 не приймає. При цьому ОСОБА_5 повідомлений про те, що він зобов`язаний сплачувати на утримання на сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, а також до поліпшення стану здоров`я дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 16 січня 2015 року, на користь матері ОСОБА_7 , а також попереджений про кримінальну відповідальність, яка виникає у разі ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тобто про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 164 КК України.

Незважаючи на рішення суду ОСОБА_5 умисно допустив утворення заборгованості по виплаті аліментів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період часу з 16.01.2015 по 20.04.2018 включно, що в твердій грошовій формі складає 57115 грн. 79 коп. і його дії, відповідно до ст. 164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж на 6000,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєному, пояснив, що офіційно тимчасово не працює, має зобов`язання за кредитними договорами, а також родину, у якій є малолітня дитина його син ОСОБА_9 , 2014 р.н., тому коштів не вистачає і він допустив заборгованість з аліментів, розмір її не оспорює; у відділі державної служби його попереджали про відповідальність за ухилення від сплати аліментів. На даний час усвідомлює негативні наслідки своїх дій, в подальшому зобов`язується своєчасно сплачувати аліменти за рішенням суду.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений не сплачує аліменти і не надає іншої допомоги на утримання дитини, не приймає взагалі участі у житті дитини; обвинувачений має родину, де є у нього дитина, але до сина ОСОБА_8 ставиться негативно, не займається його вихованням, не приділяє жодної уваги. Заборгованість з аліментів на даний час не відшкодував. Вважає, що він повинен понести покарання за свою поведінку.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

- рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.03.2015 року про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_5 (арк.с.18);

- виконавчим листом № 208/462/15 від 23.03.2015 року, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська (арк.с.23);

- розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Південного відділу ДВС м. Кам`янське (арк.с. 26, 27, 29);

?актами державного виконавця (арк.с. 30, 33) про відсутність можливості звернення стягнення на майно боржника, розпискою ОСОБА_5 щодо його попередження державним виконавцем про необхідність сплачувати аліменти у встановленому розмірі та кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів згідно ст. 164 КК України (арк.с.31).

Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 в умисних діях, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який згідно довідки головного лікаря Кам`янської міської лікарні № 1-ї (арк.с. 44) не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно (арк.с. 46), офіційно не працює, повністю визнав свою вину у скоєному, має на утриманні також малолітню дитину сина ОСОБА_9 , 2014 року народження, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як середній, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1