Справа № 492/409/18
Провадження № 1-кп/492/90/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут Арцизького району Одеської області, громадянина України, українця, працюючого за наймом у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

25 березня 2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час в ході проведеного досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 прийшов у подвір`я буд. АДРЕСА_1 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 , де за її проханням останнім часом упродовж близько року допомагав останній поратися із господарством та почав допомогати ОСОБА_6 по господарству.

Цього ж дня, близько 15.00 годині, більш точний час в ході проведеного досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я будинку ОСОБА_6 , в ході раптово виниклої сварки на побутовому конфлікті із потерпілою ОСОБА_6 підійшов до останньої та з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою, а саме кулаком правої руки у по обличчю ОСОБА_6 , в область нижньої губи справа, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: рубця по внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи з права, синця вище кута рота з права, синця на каймі нижньої губи з права, синця нижче кайми нижньої губи з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 від 28.03.2018 р. не були небезпечними для життя, і не потягли за собою розлад здоров`я, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, але у судове засідання не з`явилась. Разом з тим потерпіла звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просила здійснити судовий розгляд у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляла.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відносить до категорії невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , і за місцем проживання характеризується позитивно. Не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпіла в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляла.

Також судом враховуються дані досудової доповіді, наданої органом пробації, відповідно до яких виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання у виді штрафу, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1

Одеської області