Провадження №1-кп/760/1380/18
Справа № 760/8537/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001890 від 19.02.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Азовське, Джанкойського району, Автономної республіки Крим, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-30.10.2013 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч.2 ст.185,ч.2 ст.263,ст.70 ч.2 п.4 ст.70 до 5 років позбавлення волі,звільнений по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим, а саме 30 жовтня 2013 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ст. 70. ч.2. п. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі в період з 30 січня 2013 року по 26 січня 2018 року відбував покарання у Личаківській виправній колонії №30 Львівської області та звільнений по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, певних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 19.02.2018 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти входу до Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, що адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітив раніше йому незнайому жінку, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала посадку до громадського транспорту, та яка мала при собі у відкритій кишені курт мобільний телефон марки «Keneksi X8» та у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на таємне, викраде чужого майна з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі стороніх осіб не спостерігає, непомітно для ОСОБА_7 , яка здійснювала посадку до громадського транспорту, просунув праву руку до лівої кишені куртки потерпілої, звідки непомітно взяв мобільний телефон.

Мобільний телефон марки «Keneksi X8», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 : ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12-4/517 від 28.03.2018 року становить 178 грн. 73 коп. знаходився в шкіряному чохлі червоного кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12-4/517 від 28.03.2018 року становить 20 грн 00 коп. В мобільному телефоні знаходилася одна сім- картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 6 грн.

Після цього, ОСОБА_5 викрадений мобільний телефон, поклав до власної правої зовнішньої кишені куртки та покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, попрямував в сторону Центральне залізничного вокзалу ст. Київ - Пасажирський, після чого був затриман працівниками поліції.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 254 гривні 73 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна крадіжка вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті. Крім того,обвинувачений зазначив, що крадіжку вчинив не з метою наживи, а лише з метою продати мобільний телефон та отримати грошові кошти для придбання квитка додому в АР Крим. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати .

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду кримінального провадження судом повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить розглядати провадження без її участі та призначити міру покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно .

Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,а саме характеристику з місць позбавлення волі, відомості про те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, висновок судово-психіатричної експертизи № 128 від 22.02.2018 року відповідно до якого ОСОБА_5 не страждає психічними розладами, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини,що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд визнає щире каяття.

Вирішуючи питання наявності обставин, що обтяжують покарання, суд наводить наступну позицію Верховного Суду України, висловлену у Постанові Пленуму від 04.06.2010 року №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" - "19 Пункт 1 частини першої статті 67 КК передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Якщо має місце сукупність злочинів, для одного з яких рецидив утворює повторність, що передбачена як ознака цього злочину, яка впливає на його кваліфікацію, а для іншого рецидив злочинів такої ознаки не утворює, то при призначенні покарання за інший злочин суд може врахувати рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання. При цьому в мотивувальній частині вироку суд повинен зазначити, за який конкретно злочин призначається покарання з урахуванням цієї обставини."
Відповідно до примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. Стаття 263 у даному переліку відсутня.

Відтак, оскільки вироком від 30.10.2013 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим ОСОБА_5 був засуджений, зокрема, за ч.2 ст.263 КК України за скоєння умисного злочину, судимість за який не погашена, суд, як обставину, що обтяжує покарання, визнає рецидив злочинів.

Крім того, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,а саме класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, думку потерпілої щодо покарання у виді позбавлення волі, те що матеріальна шкода не завдана та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №12-4/517 від 28.03.2018 року в сумі 429,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Питання речових доказів в кримінальному провадженні вирішено,згідно положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін- у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу його затримання, а саме з 19 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертизи в сумі 429 грн.00 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон «Keneksi X8» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , 2: НОМЕР_2 , чохол червоного кольору та сім карта мобільного оператора « Київстар» з № НОМЕР_5 передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити в її власності.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: