Справа № 635/6536/18
Провадження № 1-кс/635/2120/2018
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001488 від 10.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

встановив:

12 вересня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001488 від 10.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучені предмети та речі, а саме: світлі брюки на яких маються плями речовини бурого кольору, кухонний ніж, лезо якого вкрито речовиною бурого кольору та тушу теля, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ними, які вилучені 09.09.2018 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з клопотання слідчого, 09.09.2018 до ЧЧ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що у період часу з 19 години по 20 годину 09.09.2018 не встановлена особа, шляхом проникнення на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку худоби, чим спричинила матеріальну шкоду заявнику.
У відповідності до ч.1 ст.214 КПК України відомості за даним фактом 10.09.2018 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Так, 09.09.2018 у період часу з 23:10 по 23:40 було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було оглянуто територію домоволодіння. В ході огляду території домоволодіння було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_6 , світлі брюки на яких були плями речовини бурого кольору, кухонний ніж, лезо якого вкрито речовиною бурого кольору та тушу теля.
В зв`язку з вищевикладеним, у слідства є достатні підстави вважати, що вищевказані предмети та речі можуть мати відношення до вказаного кримінального правопорушення та мати статус речових доказів по ньому.
Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилась. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, світлі брюки на яких маються плями речовини бурого кольору, кухонний ніж, лезо якого вкрито речовиною бурого кольору - має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001488 від 10.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що вказане у клопотанні майно (світлі брюки на яких маються плями речовини бурого кольору, кухонний ніж, лезо якого вкрито речовиною бурого кольору) відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на нього, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування даним майном.

При цьому, в частині накладення арешту на тушу теля, яка вилучена 09.09.2018 в ході проведення огляду за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Покровська, буд. № 22, слідчим не доведено такої необхідності. Відтак, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 170-175, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001488 від 10.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на світлі брюки на яких маються плями речовини бурого кольору, кухонний ніж, лезо якого вкрито речовиною бурого кольору, які вилучені 09.09.2018 в ході проведення огляду за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Покровська, буд. № 22, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ними.

Майно на яке накладено арешт даною ухвалою, передати на зберігання слідчому СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 та роз`яснити слідчому її відповідальність за зберігання арештованого майна.

В іншій частині клопотання слідчого - відмовити.

Майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 09.09.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , та на яке не накладено арешт даною ухвалою підлягає негайному поверненню особам, у яких його було вилучено.

Копію ухвали надіслати слідчому СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1