АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/840/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1379/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.297 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Краматорськ Донецької області, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 16.05.2014 року Балаклійським райсудом по ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді 3-х місяців позбавлення волі, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.05.2014 року, до покарання, що призначене за даним вироком, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 21.01.2017 року, близько 10:00, ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища, що розташований поблизу вул. Шкільної в селі Вільхуватка Балаклійського району Харківської області, діючи з прямим умислом, направленим на наругу над могилою та заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, посягаючи на моральні засади в частині поваги до померлих та місць їх поховання, демонструючи своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері, оскверняючи могилу шляхом її руйнування та демонтажу двох металевих шинок земельної частини надгробного пам`ятнику, таємно й незаконно заволодів металевими виробами, загальною вагою 25,250 кг., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1159 від 15.03.2017 101 грн. 00 коп., з могили похованої особи ОСОБА_9 , 1929 р.н., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме намагався продати їх за ціною металобрухту, а отримані кошти витратити на власні потреби, чим завдав моральну і майнову шкоду близьким родичам померлого.

Не погодившись з рішенням районного суду адвокат ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування вимог вказує на однобічність та неповноту досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що суд обгрунтував свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину рядом доказів, які на думку суду є належниими та допустимими, а саме: показами потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експеременту від 07.02.2017 року за уастю свідка ОСОБА_11 . Вважає, що покази потерпілих та свідків неможливо покласти в обвинувальний вирок, оскільки вони свідчать лише про факт осквернення могили шляхом її руйнування та демонтажу 2 металевих шинок нагробного пам`ятнику, але не доводять вини обвинуваченого ОСОБА_7 в цьому . Зазначає, що органами досудового розслідування допущено неповноту дослідження обставин події, яку не було усунуто під час судового розгляду, що є підставою для скасування вироку суду та направлення провадження на новий судовий розгляд.

Прокурор від раніше поданої апеляційної скарги до закінчення апеляційного розгляду відмовився.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника ; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом

допиту обвинуваченого ОСОБА_13 , який заперечував, що 21 січня 2017 року взагалі був на території кладовища с. Вільхуватка, але підтвердив, що 28 січня 2017 року , збираючи металобрухт біля кладовища с. Вільхуватка знайшов вже демонтовану гробницю , яку за допомогою молота зім`яв, поклав у мішок, але по дорозі до м. Балаклія був затриманий ;

потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 21 січня 2017 року його сусіди ОСОБА_14 повідомили йому, що бачили біля кладовища чоловіка , який перевозив гробницю на велосипеді. Невідомий скинув гробницю та втік , а свідки виявили на кладовищі пошкодження могили батька ОСОБА_9 . Потерпілий також ходив на кладовище і бачив зруйновану могилу;

свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 21 січня 2017р. гуляв разом з жінкою ОСОБА_15 у лісі поблизу кладовища. Вони побачили чоловіка , який від на велосипеді гробницю. Коли чоловік побачив свідка то скинув гробницю в сосняку та втік. Свідок по слідам колес пішов на кладовище та побачив зруйновану могилу батька ОСОБА_9 про що повідомив ОСОБА_10 . Через декілька днів свідок побачив в с.Вільхуватка ту саму особу , якою виявився ОСОБА_13 , на тому ж велосипеді з жіночою рамою , який віз мішок . Свідок повідомив поліцію , яка затримала обвинуваченого і виявила у мішку зламану гробницю;

свідка ОСОБА_15 , яка повністю підтвердила покази свідка ОСОБА_11 підтвердила;

свідка ОСОБА_12 , який пояснив , що в січні 2017 року разом з ОСОБА_11 , який повідомив про викрадення гробниці на кладовищі обстежили місцевість , бачили сліди від велосипеду та знайшли гробницю у лісі. В кінці січня ОСОБА_11 повідомив, йому , що зустрів чоловіка , якого раніше бачив біля кладовища . Свідок ОСОБА_16 поїхав до лісу де, була раніше залишена гробниця , але останньої там вже не було. Гробницю виявили у мішку при затриманні ОСОБА_13 ;

вивчення письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, у тому числі:

протоколу огляду місця події в ході якого було затримано ОСОБА_13 , який на жіночому велосипеді синього кольору перевозив зламану гробницю і мав при собі молот;

протоколу огляду місця захоронення ОСОБА_9 відповідно до якого було встановлено пошкодження могили та наявність біля кладовища слідів велосипеду;

протоколу впізнання свідком ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_13 , як особи , яка 21.01.17р. везла на велосипеді гробницю з кладовища с. Вільховатка та сховала її в лісі;

протоколу слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 про обставини виявлення викрадення гробниці ОСОБА_7 , який заховав її у лісі , повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_7 у нарузі над могилою, незаконному заволодінні предметами, які знаходяться на могилі , вчиненому з корисливих мотивів.

В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_7 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується і наводити їх вдруге вважає недоцільним.

Посилання обвинуваченої на те, що він взагалі не знаходився 21 січня 2107 року біля кладовища с. Вільхуватка спростовані послідовними поясненнями свідків Відеман , які упізнали обвинуваченого і зокрема вказували на наявність синього велосипеду з жіночою рамою . Знайти взимку покинуту у лісі гробницю могла лише особа , яка її покинула або сховала у відомому їй місці. Будь яких підтверджень щодо знаходження в іншому місці 21.01.17р. , і де саме, обвинувачений в суді першої інстанції і в апеляційному суді не надав. Посилання обвинуваченого на те, що він взимку збирав у лісі металобрухт та випадково знайшов гробницю є малоймовірними , а тому надуманими. Оскільки вказані свідки раніше не знали обвинуваченого , відсутні і підстави для обмови ОСОБА_7 з їх боку. Отже вина ОСОБА_7 доведена викладеними у вироку доказами поза розумним сумнівом.

Зважаючи на викладене підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення , а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -