Справа № 589/1127/17
Провадження № 1-кп/589/46/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покошичі Коропського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В 2012 році, більш точної дати встановити не виявилось можливим, у невстановленої особи ОСОБА_4 придбав гладкоствольну рушницю ІЖ 18-М № НОМЕР_1 , яку почав зберігати за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
Восени 2016 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований не переробку вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваного ним діяння та не маючи на те спеціального дозволу, взяв саморобний стволик, який він знайшов при невідомих обставинах та, перебуваючи у полі поблизу с. Пирогівка, Шосткинського району, самостійно вставив його в раніше придбану ним гладкоствольну рушницю ІЖ-18М № НОМЕР_1 , у такий спосіб незаконно переробив з гладкоствольної рушниці вогнепальну зброю. Після чого ОСОБА_4 розібрав вже перероблену ним рушницю та у розібраному стані на велосипеді перевіз її за місцем свого мешкання, а саме в буд. АДРЕСА_3 .
Того ж дня, знаходячись за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, зібрав перероблену ним рушницю ІЖ-18М № НОМЕР_1 зі вставним стволиком та почав у такому стані незаконно зберігати зазначену рушницю за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою.
13 січня 2017 року співробітниками поліції під час проведення огляду буд. АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено рушницю марки НОМЕР_2 зі вставленим вставним стволиком. Відповідно до висновку експерта №19/119/6-3/21-е вказана рушниця відноситься до вогнепальної зброї, яка виготовлена промисловим способом з наступним внесенням змін в конструкцію, шляхом вставлення саморобного вставного стволика.
Крім того, в період часу з 15 грудня 2016 року по 27 травня 2017 року ОСОБА_4 проходив службу у військовій частині ПП НОМЕР_3 , яка розташована в АДРЕСА_4 , на посаді номер обслуги. В середині травня 2017 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебував на території військової частини ПП НОМЕР_3 , розташованої за вищевказаною адресою, де займався ремонтом броньованого автомобіля марки «КАМАЗ».
Здійснюючи ремонт вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 в пасажирській кабіні, у ящику з інструментами, знайшов 176 патронів калібру 5.45 мм, які знаходились в поліетиленовому пакеті, та які він вирішив привласнити, таким чином придбавши зазначені патрони.
Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, знайдені в кабіні автомобіля у поліетиленовому пакеті 176 патронів калібру 5,45 мм поклав до пакету зі своїм змінним одягом та в руках переніс до місця свого фактичного проживання, а саме до квартири АДРЕСА_5 , де поклав їх під диван в своїй кімнаті, здійснивши таким чином носіння бойових припасів та їх зберігання.
24 травня 2017 року працівниками Шосткинського ВП ГУ НП в Сумській області під час проведення огляду квартири кв. АДРЕСА_5 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено 176 патронів калібру 5,45 мм, з яких 175 патронів є проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, та 1 патрон є проміжним патроном з кулею з підвищеною пробивною здатністю, та які згідно висновку судової балістичної експертизи № 19/119/6-3/225е від 02.08.2017 являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - автоматів Калашникова калібру 5,45 мм, придатними для стрільби та виготовлені промисловим способом, які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальних актах відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що дійсно в 2012 році у особи на ім`я ОСОБА_7 придбав гладкоствольну рушницю, яку потім переробив за допомогою стволика у вогнепальну зброю та зберігав за місцем мешкання по АДРЕСА_3 . Також пояснив, що під час того, як він проходив військову службу у військовій частині, здійснюючи ремонт автомобіля «КАМАЗ», в пасажирській кабіні знайшов поліетиленовий пакет з патронами, який забрав до місця свого фактичного проживання, а саме до квартири АДРЕСА_5 , де поклав їх під диван в своїй кімнаті.Також пояснив, що в подальшому при першій можливості планував віддати їх командиру військової частини, однак не встиг. Розуміє, що вчинив протиправно, щиро кається у вчиненому, запевнив суд в тому, що в подальшому більше не буде вчиняти злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, його захисника судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконній переробці вогнепальної зброї, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263-1 КК України; та своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зберіганні вогнепальної зброї, придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів; характер та відсутність негативних наслідків від вчинених злочинів; дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне місце проживання, за місцем проживання негативних характеристик не має, позитивно характеризується за місцем народження та роботи (колишньої), має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, не працює, є учасником бойових дій, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі за вчинення вказаних злочинів у межах санкцій статей КК України, наближених до мінімальних.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2018 року до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до роз`яснень п. 23 ППВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7 у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, вищезазначений вирок суду від 03 січня 2018 року слід виконувати самостійно.
В судовому засідання стороною захисту внесено клопотання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових.
Вказане клопотання прокурором підтримано.
Вирішуючи вказане клопотання, суд бере до уваги наступне.
Статтею 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, та є особою, що захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримала статус учасника бойових дій.
Заборон застосування амністії, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні» не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Згідно вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.
При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були зокрема предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Згідно узагальненої практики Верховного Суду України від 17.03.2010 року «Судова практика щодо вирішення питання про речові докази, передачу в дохід держави грошей, валюти, цінностей, іншого нажитого злочинним шляхом майна або такого, що було об`єктом злочинних дій», де зазначено, що вилучені в ході досудового слідства у кримінальних справах вогнепальна зброя, набої, гільзи, патрони повинні передаватися в установи МВС України, а вибухові речовини - на склади військових частин. На порушення цих вимог деякі суди при постановленні вироків виносили рішення про знищення зброї.
З урахування вищевикладеного суд вважає за необхідне речові докази у вигляді 161 патронів калібру 5.45 мм, які були предметом злочину, конфіскувати у власність держави. Оскільки 15 патронів під час експертизи було використано, тому 15 гільз слід знищити.
Інший речовий доказ, а саме перероблена рушниця, згідно ст. 100 КПК України також підлягає знищенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.263-1 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбуванн призначеного за цим вироком покарання.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в 2 роки, виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1670 грн. 56 коп.

Речові докази: 161 патрон калібру 5.45 мм конфіскувати у власність держави; рушницю ІЖ 18-М № НОМЕР_1 , 15 гільз калібру 5.45 мм знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1