Справа № 204/5217/18
Провадження № 1-м/204/15/18
УХВАЛА

19 липня 2018 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
затриманого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6

розглянувши клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччини, який розшукується правоохоронними органами Республіки Туреччини у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.146, ч.1 ст.59, ст.31, ст.33, ст.40 Кримінального кодексу Республіки Туреччини,
в с т а н о в и л а:
18 липня 2018 року до суду надійшло клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччини, який розшукується правоохоронними органами Республіки Туреччини у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.146, ч.1 ст.59, ст.31, ст.33, ст.40 Кримінального кодексу Республіки Туреччини.
В обґрунтування поданого клопотання перший заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 зазначає, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 22.05.2017р., за результатами розгляду клопотання Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччини, який розшукується правоохоронними органами Республіки Туреччини у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.146, ч.1 ст.59, ст.31, ст.33, ст.40 Кримінального кодексу Республіки Туреччини, прийнято рішення про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) та утримання його в умовах Дніпровської установи відбування покарань №4. До Міністерства юстиції України відповідно до «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13.12.1957р. надійшов запит Генеральної республіканської прокуратури м.Стамбул про видачу ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбуття кримінального покарання за вироком суду у вигляді довічного позбавлення волі. Проведення екстрадиційної перевірки Міністерством Юстиції України доручено прокуратурі Дніпропетровської області. Відповідно до довідки ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Туреччини, до органів міграційної служби з питань прийняття громадянства України не звертався. Інкримінований ОСОБА_8 злочин за законодавством України відповідає ч.1 ст.109 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто відповідно до ч.2 «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13.12.1957р. діяння ОСОБА_8 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін не менше одного року, а саме більш тяжке покарання. Строк давності притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за вчинений злочин відповідно до вимог ст.49 КК України не закінчився. На даний час Міністерством юстиції України розглядається запит компетентних органів Республіки Туреччини про видачу ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), та проводиться екстрадиційна перевірка.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснив, що він звернувся до органів для отримання статусу біженця в Україні, тому він не може вважатися особою, що переховується. Також зазначив, що частково погоджується з тим, що він уникає правосуддя в Республіці Туреччина.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилався на заперечення, що були долучені до матеріалів клопотання, також просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У ході дослідження матеріалів клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчою суддею встановлено таке.
Згідно з п.10 ч.2 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до п.11 ч.2 ст.584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2018р. за результатами розгляду клопотання виконуючого обов`язки керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина, який розшукується правоохоронними органами Республіки Туреччини у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.146, ч.1 ст.59, ст.31, ст.33, ст.40 Кримінального кодексу Республіки Туреччини, прийняте рішення про застосування відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Туреччина, тривалістю не більше 12 місяців та утримання останнього у Державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань №4». Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.06.2018р. вищевказана ухвала була залишена без змін.
На цей час Міністерством юстиції України розглядається запит компетентних органів Республіки Туреччини про видачу ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та проводиться екстрадиційна перевірка.
При вирішенні клопотання слідча суддя враховує те, що після перегляду вироку 14-го Вищого кримінального суду міста Стамбула Республіки Туреччини від 21 жовтня 2009 №2009/260 у справі №2003/315, та набрання ним законної сили 27 лютого 2012 року, ОСОБА_8 покинув територію Туреччини, що на думку слідчої судді свідчить про ухилення його від правосуддя у запитуючої сторони.
Також слідчою суддею враховується тяжкість покарання, яке призначене затриманому, у вигляді довічного позбавлення волі, яке згідно із законодавством Туреччини повинно виконуватися у вигляді позбавлення волі тривалістю 30 років, про що зазначено у запиті про видачу від 06 лютого 2018 року (а.с. 7).
Крім того, слідчою суддею враховується наявність у затриманого родини і малолітньої дитини 2017 року народження, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Підсумовуючи все вищенаведене та оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти у їх сукупності, слідча суддя доходить висновку про відсутність підстав для обрання міри запобіжного заходу не пов`язаної з триманням під вартою, оскільки поведінка затриманого щодо ухилення від правосуддя у запитуючої стороні та тяжкість призначеного йому покарання дають обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики його втечі, незважаючи навіть на існування у нього міцних соціальних зв`язків, родини і малолітньої дитини.
При розгляді клопотання, відповідно до ч.8 ст.584 КПК України слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи ОСОБА_8 , щодо якого надійшов запит про видачу. Відтак, посилання ОСОБА_4 і його захисника на незаконність судових рішень судових органів Республіки Туреччина слідча суддя не бере до уваги, оскільки вони не підлягають перевірці в межах розгляду цього клопотання.
Таким чином, зважаючи на те, що на цей час вирішується питання щодо видачі ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до компетентних органів Республіки Туреччини, а зміна запобіжного заходу за ініціативи української сторони призведе до неможливості забезпечення фактичної передачі особи, у відношенні якої прийнято рішення про її екстрадицію, слідча суддя доходить висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 немає.
Керуючись Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ст.584 КПК України,
у х в а л и л а:
Клопотання першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччини, який розшукується правоохоронними органами Республіки Туреччини у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.146, ч.1 ст.59, ст.31, ст.33, ст.40 Кримінального кодексу Республіки Туреччини задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2018 року, до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Туреччини.
Продовжити застосування відносно ОСОБА_8 (мовою паспорту ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Туреччини, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань №4».
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1