Справа № 159/2087/18
Провадження № 1-кп/159/239/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000658 від 27.03.2018, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковель, Волинської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацюючої, на утримання троє малолітніх дітей, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 26.03.2018, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, під приводом перегляду фотографій, отримала доступ до належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Prestigio wize NK3» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 1600 грн. в якому знаходились сім-карти операторів мобільного зв`язку «Водафон» та «Київстар», що не становлять для власника майнової цінності, після чого нехтуючи проханням потерпілого повернути телефон назад, продовжуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, відкрито викрала мобільний телефон та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1600 гривень.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялась у вчиненому та відшкодувала завдану потерпілому майнову шкоду. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до укладеної угоди, сторонами погоджено, що під час досудового розслідування потерпілому відшкодовано матеріальні збитки, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру потерпілий до обвинуваченої немає.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди про примирення і не заперечила проти її затвердження, погодилась на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинуваченою ОСОБА_4 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку потерпілого та обвинуваченої, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченою угода про примирення не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

У відповідності до вимог ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 квітня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2018 за № 0000658.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Prestigio wize NK3» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у його володінні.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1