Справа № 396/1662/18
Провадження № 1-кп/396/188/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 вчинив заміну ідентифікаційного номера транспортного засобу, тобто кримінальне правопорушення передбачене ст.290 КК України за наступних обставинах.
У 2016 році (більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 придбав для власного користування мотоцикл марки «Днепр11», державний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , який в подальшому використовував у власних цілях.
Під час експлуатації мотицикла, ОСОБА_4 у 2017 році втратив державний номерний знак НОМЕР_1 до вказаного мотоцикла, відомості про який зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17.06.1995 року.
Діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій на те, що відомості про ідентифікаційний номер транспортного засобу, зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, повинні відповідати наявному ідентифікаційному номеру транспортного засобу, за допомогою фізичної сили рук та допоміжного приладдя замінив втрачений державний номерний знак НОМЕР_1 на номерну табличку з написом « НОМЕР_5 » в подальшому, не повідомивши про це відповідні державні органи.
В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії, продовжував використовувати мотоцикл «Днепр 11», 1990 року випуску, із заміненим номерним знаком « НОМЕР_5 ».
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, тобто заміну ідентифікаційного номера транспортного засобу.
30 серпня 2018 року між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградськлої області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Сторони узгодили покарання за ст. 290 КК України у виді виправних робіт строком на шість місяців, з відрахування суми заробітку ОСОБА_4 в дохід держави у розмірі десять відсотків.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердитти угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаївся у скоєному та просив суд затвердити угоду, запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання нею призначеного покарання.
Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, суд надходить до наступного.
Згідно із п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України є злочин невеликої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30 серпня 2018 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградськлої області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 і призначення останьому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до нього до вступу вироку в законну силу.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314,368,469-475 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на шість місяців, з відрахування суми заробітку з ОСОБА_4 в дохід держави у розмірі десять відсотків.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
-Мотоцикл «Днепр 11» д/н НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію серії ТЗ НОМЕР_4 , технічний паспорт мотоцикла НОМЕР_6 та номерний знак НОМЕР_1 знаходяться в камері зберігання речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_4 .
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1