АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/383/18 Справа № 711/6218/17 Категорія: ст. 72 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого до довічного

позбавлення волі ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

26.07.2017 року до Придніпровського районного суду міста Черкаси звернувся ОСОБА_8 з клопотанням про перерахунок строку попереднього ув`язнення від 06.01.2017 року згідно з положенням ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до відміни даного закону.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2017 року в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпроського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2017 року, засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану увалу та постановити нову, якою у строк покарання зарахувати увесь строк його перебування під вартою до дня відміни положень ч.5 ст.72 КК України, як строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, посилаючись на те, що судом 1 інстанції не враховано строк після постановлення апеляційним судом вироку 09.11.2016 року до постановлення ухвали ВССУ 22.06.2017 року, так як весь тей час він для забезпечення його участі у касаційному провадженні він доставлявся у Київський слідчий ізолятор і перебував там до закінчення провадження, до того він утримувався у Черкаському слідчому ізоляторі. Вважає, що позиція суду 1 інстанції про те, що строк перебування в слідчому ізоляторі з дня постановлення вироку апеляційним судом по дату відміни норми ч.5 ст. 72 КК України перерахунку не підлягає, є хибною, так як відповідно до п. г абзацу 4 частини 5 ст. 72 КК України (за чинності цієї норми закону) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого до довічного позбавлення волі, який підтримав свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого до довічного позбавлення волі не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2016 засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 06.01.2016 року по 09.11.2016 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вказаний вирок оскаржувався, однак, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2017 залишений без змін та набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, навіть строк перебування під вартою після набрання вироком законної сили до прибуття в установу виконання покарання не є строком попереднього ув`язнення і не може бути до нього включений згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 ( у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 5, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13, частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно положень частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зокрема, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Даних положень наведеного вище кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався повністю, оскільки п. ґ вказаної статті КК України не береться до уваги, так як стаття 72 Кодексу чітко передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, тобто якщо в межах цього кримінального провадження, то застосовується абзац перший вказаної частини, що наявно в даному конкретному випадку, та у разі необхідності етапування чи залишення засудженого для взяття участі в іншому кримінальному провадженні застосуванню підлягає абзац 4 вказаної статті.

Таким чином, місцевий суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 , враховуючи наявність рішення суду, якими питання перерахунку вирішено по суті, та враховуючи те, що решта днів утримання в СІЗО, після набрання вироком законної сили, не відноситься, в законодавчому розумінні, до строку попереднього ув`язнення, тому перерахунку не підлягає, прийшов до вірного висновку, а тому доводи апелянта про те, що оскаржуване судове рішення є незаконним та потребує скасуванню є помилковими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :