Справа № 569/4281/18
УХВАЛА

25 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням про накладення арешту на речі та документи вилучені в ході проведення невідкладного обшуку 14.03.2018 в адміністративному приміщенні Млинівської центральної районної лікарні, що за адресою: смт. Млинів, вул. С.Бандери, 18 та під час освідування ОСОБА_7 : документи - виписка з ЄДРЮО, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; статут приватного підприємця «Вестр-трейд-20» від 27.04.2017; заява ОСОБА_3 від 04.11.2017 директору «Вестр-трейд-20»; запит голові Млинівської районної ради від головного лікаря Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.01.2018; відповідь голови Млинівської районної ради головному лікарю Млинівської ЦРЛ від 15.01.2018 №4; договір №20 на виконання послуг по оцінці вартості майна від 01.02.2018; протокол погодження договірної ціни від 01.02.2018 та акт прийому-передачі робіт з оцінки майна; рецензія про звіт з оцінки майна від 03.02.2018; заява про участь в конкурсі та укладення договору від 16.02.2018; конверт ВХ.02.03.2018; копія плану орендованих приміщень; договір оренди (2 екземпляра); акт прийняття передачі орендованого майна (2 екземпляра); заява ОСОБА_3 головному лікарю Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.03.2018 №45; речі куртка ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовує тим, що головний лікар Млинівської центральної районної лікарні ОСОБА_8 за попередньою змовою із юристом вказаного закладу ОСОБА_7 в середині січня 2018 року висловили вимогу ОСОБА_9 надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 1000 доларів США за виготовлення та підписання документів про надання в оренду частини приміщення Млинівської ЦРЛ із метою здійснення підприємницької діяльності.
14.03.2018 враховуючи невідкладний характер, користуючись вимогою крайньої необхідності, з метою безпосереднього переслідування ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук приміщення службового кабінету ОСОБА_7 , що у приміщенні Млинівської центральної районної лікарні, що за адресою: смт. Млинів, вул. С.Бандери, 18, до постановлення ухвали слідчого судді, а також освідування ОСОБА_7 . В ході обшуку виявлено перелік документів щодо надання в оренду частини приміщення Млинівської ЦРЛ ОСОБА_10 , а саме: виписка з ЄДРЮО фізичних осіб підприємців та громадських формувань; статут приватного підприємця «Вестр-трейд-20» від 27.04.2017; заява ОСОБА_10 від 04.11.2017 директору «Вестр-трейд-20»; запит голові Млинівської районної ради від головного лікаря Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.01.2018; відповідь голови Млинівської районної ради головному лікарю Млинівської ЦРЛ від 15.01.2018 №4; договір №20 на виконання послуг по оцінці вартості майна від 01.02.2018; протокол погодження договірної ціни від 01.02.2018 та акт прийому-передачі робіт з оцінки майна; рецензія про звіт з оцінки майна від 03.02.2018; заява про участь в конкурсі та укладення договору від 16.02.2018; конверт ВХ.02.03.2018; копія плану орендованих приміщень; договір оренди (2 екземпляра); акт прийняття передачі орендованого майна (2 екземпляра); заява ОСОБА_3 головному лікарю Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.03.2018 №45.
Крім того, в ході проведеного 14.03.2018 освідування особи ОСОБА_7 вилучено його куртку, яку опечатано в пакет чорного кольору.
14.03.2018 вказані речі та документи, вилучені під час обшуку та освідування ОСОБА_7 за вказаною вище адресою, визнано речовими доказами.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, з підстав викладених в клопотанні.
Представник власника вилученого майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив, обгрунтувавши свою позицію твердженням про те, що в ході проведення освідчування ОСОБА_11 слідчий не мав права проводити вилучення належних йому на праві власності предметів, речей та документів, оскільки така можливість не передбачена КПК України; судом не враховано, що за участі ОСОБА_7 проводилися дві слідчі дії в різному складі слідчих : слідчою ОСОБА_12 - освідування, яке розпочалося о 18 год. 40 хв. та закінчилося о 19 год. 10 хв. 14 березня 2018 року, а також відразу після цього слідчим ОСОБА_13 обшук з 20 год. 09 хв. 14 березхня 2018 року до 02 год. 15 хв. 15 березня 2018 року (до матеріалів клопотання не долучено документів, які обгрунтовують право зазначених слідчих проводити слідчі дії в справі №0000056 від 16.01.2018 року), тому жодних підстав, передбачених ч.2 ст.233 КПК України для проведення невідкладного обшуку, без попереднього отримання рішення суду, а саме зазначених прокурором крайньої необхідності, переслідування ОСОБА_7 не було. Таким чином, проведення такого обшуку є незаконним, а вилучені в результаті його проведення предмета та речі не можуть бути арештовані, оскільки такі отримані в результаті порушення норм КПК України тощо; до матеріалів клопотання безпідставно не долучено додатки до Протоколу освідування та протоколу обшуку заяви, зауваження та скарги присутніх при проведенні таких слідчих дій представників органів адвокатського самоврядування, які є невід`ємною частиною відповідних протоколів, що обумовлює не можливість посилання прокурора на такі протоколи в обгрунтування клопотання.
Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається за участі слідчого та/або проокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.
У відповідності до положеньст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчим управління ГУ Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 16.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий в клопотанні вказує, що з метою забезпечення збереження речового доказу, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти на них арешт.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цьогоКодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу, доводи представника власника майна ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_5 щодо відсутності підстав для накладання арешту на майно ОСОБА_7 куртку, вилучену в ході його освідування 14.03.2018 року заслуговують на увагу з наступних підстав :
Відповідно до ст.241 КПК України : «1. Слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу».
Зі змісту клопотання та долучених до нього документів не вбачається наявність у ОСОБА_7 на час проведення відносно нього освідування процесуального становище підозрюваного, свідка чи потерпілого. Присутній в судовому засіданні прокурор підтвердив, що станом на час розгляду клопотання судом ОСОБА_7 не вручено повідомлення про підозру, він не допитувався в справі в якості свідка.
Не заслуговує на увагу твердження прокурора про те, що оскільки чинний КПК України не забороняє проведення вилучення майна в ході освідування особи, слідчий на власний розсуд мав право провести вилучення належного ОСОБА_7 на праві власності особистого майна куртки в ході проведення такої слідчої дії.
Згідно ст.19 Конституції України : Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана конституційна норма знайшла своє втілення в ст.9 КПК України, яка визначає можливість дій суду, слідчих судів, інших службових осіб орагнів державної влади діяти з неухильним дотриманням вимог Констиутуції Україги, КПК Україн, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також ст.16 КПК України якою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Так, порядок тимчасового вилучення майна чітко регламентований нормами КПК України, зокрема ст.168 КПК України, яка визначає наступне : Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Освідування як слідча дія, яка обгрунтовує право проведення під час її проведення тимчасового вилучення майна в даній нормі КПК України не передбачена, отже слідчий з порушеням принципу законності та недоторканості права власності безпідставно вилучив належне ОСОБА_7 на праві власності особисте майно куртку в ході проведення такої слідчої дії як освідування.
Крім того, зі змісту клопотання не вбачається підстави визнання названої куртки речовим доказом, оскільки зі змісту клопотання та долучених документів не вбачається ознак, передбачених ч.1 ст.98 КПК України, які обумовлюють можливість визнання матеріальних об`єктів речовими доказами, а лише констатується факт визнання такої речовим доказом згідно постанови від 14.03.2018 року, хоча фактично слідчі дії з майном, відносно якого подано клопотання про накладення на таке арешт, завершене о 02 год. 15 хв. 15 березня 2018 року (що вбачається зі змісту протоколу обшуку, долученого до матеріалів клопотання), а відтак процесуальне рішення про визнання таких речовим доказом не було могло бути прийняте раніше дня завершення відповідної слідчої дії.
Сукупність вищевказаних фактичних обставин обгрунтовують відсутність підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_7 куртку, оскільки її вилучення відбулося за відсутності на це законних підстав і мало місце з порушенням вищевказаних норм КПК України.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на документи які були вилучені в ході проведення невідкладеного обшуку 14.03.2018 року в адміністративному приміщенні Млинівської центральної лікарні, що за адресою смт. Млинів, вул. Ст. Бандери, 18, а саме: виписку з ЄДРЮО, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; статут приватного підприємця «Вестр-трейд-20» від 27.04.2017; заяву ОСОБА_10 від 04.11.2017 директору «Вестр-трейд-20»; запит голові Млинівської районної ради від головного лікаря Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.01.2018; відповідь голови Млинівської районної ради головному лікарю Млинівської ЦРЛ від 15.01.2018 №4; договір №20 на виконання послуг по оцінці вартості майна від 01.02.2018; протокол погодження договірної ціни від 01.02.2018 та акт прийому-передачі робіт з оцінки майна; рецензію про звіт з оцінки майна від 03.02.2018; заяву про участь в конкурсі та укладення договору від 16.02.2018; конверт ВХ.02.03.2018; копію плану орендованих приміщень; договір оренди (2 екземпляри); акт прийняття передачі орендованого майна (2 екземпляри); заяву ОСОБА_10 головному лікарю Млинівської ЦРЛ ОСОБА_8 від 15.03.2018 №45.
В решті частини клопотання - відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом п"яти днів до апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1