Провадження № 1-кп/761/576/2018
У Х В А Л А
Іменем України
02 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.369-2 КК України (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 31 липня 2015 року),-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане криімнальне провадження.
В межах даного кримінального провадження до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.
В судовому засіданні обвинувачений та захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурори проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2016 року вбачається, що 16.04.2017 року було застосовано захід забезпечення кримінального провадження накладено арешт на майно, належне ОСОБА_4 , а саме: автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Арешт на автомобіль було накладено з метою збереження речового доказу.
Відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Разом із тим, в силу дії абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.
Враховуючи викладене та долучені заявником до клопотання документи, у слідчого судді наявні підстави вважати, що арештоване майно є законно здобутим, оскільки автомобіль був придбаний у 2016 році на законних підставах, та не відповідає вимогам, які ставляться до речових доказів у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже враховуючи, що право власності на арештоване майно набуте ОСОБА_4 у відповідності до вимог чинного законодавства, майно не підпадає під ознаки речових доказів, подальший арешт такого майна є недопустимим.
Таким чином, арешт накладено необґрунтовано, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 350, 372, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2016 року в межах кримінального провадження № 0000217 від 31 липня 2015 року на автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили із моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1