Справа №212/3640/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001137 від 23.04.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з повною середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, інвалідом не являється, не працюючої, не заміжня, раніше судимої, а саме: 17.05.2000 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 206 ч. 2 КК України до позбавлення строком на 2 роки, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочити покарання на 2 роки; 05.05.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком 1 рік: 21.11.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу 850 гривень, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.04.2018 замінено на громадські роботи строком на 50 годин, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурори Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачена ОСОБА_3 , повторно, в першій декаді квітня 2018 року, в денний час доби, прийшла на адресу мешкання колишнього цивільного чоловіка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщення квартири АДРЕСА_3 , де в кладовому приміщенні побачила майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , в цей час у неї виник намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
Того ж дня, в денний час доби, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_7 , переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кладової кімнати квартири телевізійну приставку (цифровий ефірний приймач RS-300) Т2, в корпусі чорного кольору, в кількості 1 штука, вартістю 409,31 гривень, павер банк «Meizu» 20800 А, в корпусі сірого кольору, в кількості 1 штука, вартістю 203,32 гривень, машинку для стрижки «ELBEE», в копусі чорного кольору, в кількості 1 штука, вартістю 117.38 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 186 від 24.05.2018 року, грошові кошти в сумі 1000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд та обернувши на свою користь.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 1730,01 гривень, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 186 від 24.05.2018 року.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому злочині визнала в повному обсязі, суду пояснила обставини вчинення крадіжки майна, яке належить ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 звернулась до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, захисника, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками таємного викрадення, чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд керуються ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою відноситься до злочинів середньої тяжкості, обвинувачена раніше судима, не працює, не навчається, на утриманні непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченій положень ст. 69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо вона протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1