Справа № 464/1425/15-к
пр.№ 1-кп/464/11/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08-09.08.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

перекладачів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001563 від 29.06.2014 про обвинувачення:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Стінка, Фрунзівського району, Одеської області, азербайджанця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Стінка, Фрунзівського району, Одеської області, азербайджанця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ірмашли, Шамкірського району, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_14 в групі із ОСОБА_14 19 листопада 2014 року близько 00 год. 10 хв., перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12 а у м.Львові, під час конфлікту, який раптово виник між ним та потерпілим ОСОБА_23 , умисно наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав на асфальт. Після цього, ОСОБА_14 підійшов до потерпілого ОСОБА_23 , коли той лежав на землі та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_23 підбіг ОСОБА_14 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, в цей же час ОСОБА_14 також наніс потерпілому ОСОБА_23 декілька ударів ногою по тулубу. В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_14 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов звідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_23 , який лежав на землі і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_23 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, яка виразилась двома крововиливами в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одним крововиливом в лобній ділянці голови, одним крововиливом в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевими крововиливами в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезними крововиливами в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, підшкірними крововиливами в м`які тканини різних ділянок голови, переломом кісток носа з кровотечою в дихальні шляхи, крововиливами в легенях, підшкірними крововиливами в параорбітальних ділянках, носі, забійною раною на верхній повіці правого ока, крововиливами на слизових оболонках з ранами на губах, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та яка спричинила набряк-набухання мозку та призвела до смерті потерпілого ОСОБА_23 того ж дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винуватість у вчиненому злочині визнав частково, зокрема, визнав вину у заподіянні ОСОБА_23 тяжких тілесних ушкоджень, однак не визнав вчинення даного злочину групою осіб. Пояснив, що осінню 2014 року у вечірній час знаходився в піцерії «Ред найт сіті» разом із ОСОБА_24 . В цей час за сусіднім столом сидів ОСОБА_23 з якимось чоловіком. Там вони вживали алкогольні напої. Раптом ОСОБА_23 почав ображати його, казав щоб він говорив українською мовою. Після чого вони вийшли на вулицю, де між ним та ОСОБА_23 продовжився конфлікт, який переріс у бійку під час якої він наніс ОСОБА_23 кілька ударів, від яких той впав. Зазначив, що ОСОБА_23 він бив сам. Його брат ОСОБА_25 відтягував ОСОБА_8 . Смерті потерпілому він не бажав та шкодує про вчинене.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав. Та пояснив, що осінню 2014 року, дати точно не пам`ятає, в нічний час, він знаходився дома. До нього передзвонив брат ОСОБА_26 і сказав приходити в піцерію «Ред найт сіті». Коли прийшов на місце, побачив неподалік піцерії свого брата ОСОБА_26 з двома тоді невідомими особами, між ними був якийсь конфлікт. В подальшому брат почав битися з ОСОБА_23 , а він почав відтягувати ОСОБА_8 . Між ним та ОСОБА_8 виникла шарпанина, яка переросла в бійку. В піцерії з його братом знаходився ще ОСОБА_27 . Під піцерію він прийшов з дівчиною. Зазначив, що не наносив ударів потерпілому ОСОБА_23 , оскільки в той час бився з іншим потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 винуватість у кримінальних правопорушеннях передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України не визнав, та пояснив, що він був на місці події, але ні ОСОБА_23 , ні ОСОБА_8 не бив. Взагалі їх не торкався.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 та невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведена повністю дослідженими в ході судового розгляду доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду ствердив, що 19.11.2014р. в нічний час перебував в піцерії «Ред найт сіті», що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 12а, де вживав спиртні напої. В піцерії бачив як обвинувачених, так і потерпілого ОСОБА_23 з іншим чоловіком. Час від часу виходив на вулицю покурити, під час перебування на вулиці поблизу входу в супермаркет «Наш» почув шум. Першим він побачив ОСОБА_28 . Він сказав йому, що ви робите, на що ОСОБА_29 наніс йому один удар в область обличчя, від чого в нього потемніло в очах. Коли відійшов, то біля нього було два автомобілі швидкої медичної допомоги. Хто наносив удари потерпілому ОСОБА_23 він не знає. На місці події був ОСОБА_29 та ОСОБА_30 ; від підтримання обвинувачення по епізоду його побиття відмовляється;

показаннями свідка ОСОБА_31 , який суду пояснив, що в листопаді 2014р. близько 00.00 год., він з друзями біля піцерії «Ред найт сіті» та супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12а у м.Львові пив каву. Неподалік від входу в супермаркет побачив декілька чоловіків, які про щось сперечались. ОСОБА_30 відійшов в бік із ОСОБА_23 та між ними була голосна суперечка, а потім ОСОБА_30 наніс ОСОБА_23 декілька ударів в голову, від яких той впав. Потім він побачив як ОСОБА_29 теж наніс ОСОБА_23 декілька ударів по голові та тулубу, після чого ОСОБА_30 знов наносив удари ОСОБА_23 , який лежав на землі. ОСОБА_27 участі у бійці не приймав, стояв на відстані кількох метрів від місця події разом з дівчиною з білим волоссям, ударів ОСОБА_23 не наносив. Після бійки ОСОБА_30 пішов в піцерію забрати куртку, після того як вийшов з курткою підбіг до потерпілого, який лежав на землі та ще наніс потерпілому кілька ударів. Після події ОСОБА_32 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 швидко пішли з місця події, куди пішла дівчина, яка з ними була вже не пам`ятає;

показаннями свідка ОСОБА_34 , який суду пояснив, що в листопаді 2014р. близько 00.00 год., він з товаришем ОСОБА_31 стояли біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12а у м.Львові пили каву. Неподалік від входу в супермаркет побачив трьох чоловіків та дівчину, які про щось кричали та сперечались. ОСОБА_30 відійшов в бік із ОСОБА_23 та між ними була голосна суперечка, а потім ОСОБА_30 наніс ОСОБА_23 один удар, коли той лежав. Крім того, неподалік стояв ОСОБА_27 з дівчиною. Він ударів потерпілому ОСОБА_23 не наносив. Чи наносив ще хтось удари не бачив. Крім того, зазначив, що був ще один потерпілий, який тримався за ніс та казав, що його побили. Він зрозумів, що це товариш потерпілого ОСОБА_23 ;

показаннями свідка ОСОБА_35 , який суду пояснив, що 18.11.2014р. з години 18-19год. знаходився в піцерії «Ред найт сіті», бачив в приміщенні піцерії ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , ОСОБА_28 з ними не було. В піцерії перебував досить довго, вже вночі від відвідувачів почув, що на вулиці відбувається бійка, у зв`язку із чим вийшов на вулицю, де побачив побитого потерпілого, який лежав животом до землі, навколо якого було багато людей, та побачив, що від місця події відбігали декілька людей, він побіг за ними щоб їх наздогнати, однак це йому не вдалось. Тікали більше ніж двоє осіб, однак хто це був він не бачив. Самої бійки він теж не бачив, зі слів відвідувачів, які були на місці події, потерпілого побили азербайджанці, які перебували в кафе, однак, він не бачив хто саме наносив удари;

показаннями свідка ОСОБА_38 , який суду пояснив, що 19.11.2014р. біля 00.00 год., після святкування дня народження сина, проходив поблизу супермаркету «Наш», побачив сутичку між чотирма чоловіками і дівчиною. Підійшов до них та зробив зауваження, щоб їх заспокоїти, однак це не допомогло та розпочалась бійка. Дівчина знімала все на телефон. Ствердив, що удари ОСОБА_23 наносив ОСОБА_30 , від чого ОСОБА_23 впав. ОСОБА_29 наносив удари іншому чоловікові, який був поряд із ОСОБА_23 . Після чого цей чоловік вирвався і кудись побіг. ОСОБА_30 та ОСОБА_29 побігли за ним. Через деякий час ОСОБА_30 повернувся і наніс ще кілька ударів ОСОБА_23 , який лежав на землі. ОСОБА_27 був на місці події вже після бійки. Під час бійки ОСОБА_37 не було і нікому ударів не наносив. В подальшому Бабаєви і дівчина, втекли з місця події. Чи наносив ОСОБА_29 удари потерпілому ОСОБА_23 чітко не пам`ятає. Першим удар ОСОБА_23 наніс ОСОБА_30 ;

показаннями свідка ОСОБА_39 , яка ствердила, що 18.11.2014р. перебувала разом із ОСОБА_40 . У нічний час вони збирались піти погуляти по місту. Коли вони вже перебували на вулиці, це було близько 23 год. 30 хв., до ОСОБА_28 передзвонив ОСОБА_30 , і сказав, щоб вони прийшли, бо йому скучно сидіти самому, оскільки ОСОБА_33 , пішов з дівчиною і залишив його одного, просив прийти до нього в піцерію «Ред найт сіті». Коли вони підійшли до супермаркету «Наш» біля входу побачили ОСОБА_26 , який розмовляв по телефону, вони стояли поруч і чекали коли він закінчить розмову. ОСОБА_37 не було. Біля входу стояли два хлопця і пили пиво. Один із них, а саме потерпілий ОСОБА_23 зробив ОСОБА_26 зауваження чому він розмовляє не на українській мові. На що останній відповів, що не володіє українською мовою і погано розмовляє російською, на чому конфлікт ніби-то було вичерпано. Однак, інша особа яка була із потерпілим дістав посвідчення та почав говорити, що він працівник міліції. Після чого почався конфлікт. ОСОБА_30 разом із потерпілим ОСОБА_23 відійшли в одну сторону, а ОСОБА_29 з іншим чоловіком відійшли в іншу сторону. В подальшому чоловік, який стояв біля ОСОБА_28 , вдарив його, ОСОБА_25 вдарив його у відповідь, і цей чоловік кудись втік. Тоді вона разом із ОСОБА_25 почали розбороняти ОСОБА_26 і ОСОБА_23 які билися. Першим ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_36 . Бійка тривала не довго, кілька хвилин. Коли вони йшли з місця події ОСОБА_23 був живий, стояв на своїх ногах і ще розмовляв з нею. В той вечір вони повернулись не на квартиру, а вирішили піти у готель. ОСОБА_37 на місці події не було, ударів він нікому не наносив, побачила його неподалік коли бійка вже припинилась і вони всі разом пішли. Про смерть потерпілого вони дізналися лише зранку;

даними протоколу огляду місця події від 19.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є прилегла територія до супермаркету «Наш», що по вул.Сихівська у м.Львові на площі якої виявлено значну кількість слідів крові, слідів речовини біологічного походження, недопалки сигарет, банки з-під напою «Рево», які було вилучено;

т.2 а.к.п. 24-31, 35-66

даними протоколу огляду місця події від 20.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є одяг обвинуваченого ОСОБА_14 , виданий ним у приміщенні Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, який вилучено;

т.3 а.к.п. 123-125

даними протоколу огляду місця події від 20.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є одяг обвинуваченого ОСОБА_14 , виданий ним у приміщенні Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, який вилучено;

т.3 а.к.п. 129-131

даними протоколу слідчого експерименту від 23.01.2015р. та дослідженого відеозапису вказаної слідчої дії, під час якого обвинувачений ОСОБА_14 детально розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме місце, де між ним та потерпілим виник конфлікт, місце де наносив потерпілому удари, кількість нанесених ударів;

т.4 а.к.п. 169-172

даними протоколу слідчого експерименту від 23.01.2015р. та дослідженого відеозапису вказаної слідчої дії, під час якого обвинувачений ОСОБА_14 детально розповів та показав де перебував на час вчинення кримінального правопорушення, місце, де виник конфлікт, місце де наніс удар потерпілому ОСОБА_8 ;

т.4 а.к.п 161-164

висновками експерта №940/2014 від 18.12.2014р., №1687/2014-ім від 20.11.2014р., №3726/2014-т, 2918-2919/2014 від 02.12.2014р. зроблених в результаті судово-медичної, імунологічної, токсикологічної експертиз, з яких вбачається, що смерть ОСОБА_23 настала в результаті тупої травми голови, яка виразилась крововиливами в стінку лівого бокового шлуночка, в тканину подовгастого мозку та варолієвого моста, підшкірними крововиливами в м`які тканини різних ділянок голови, переломом кісток носа з кровотечою в дихальні шляхи, крововиливами в легенях, підшкірними крововиливами в параорбітальних ділянках, носі, забійною раною на верхній повіці правого ока, крововиливами на слизових оболонках з ранами на губах, що спричинило набряк-набухання мозку та смерті. Вказана тупа травма голови у ОСОБА_23 являється прижиттєвою, могла утворитись в короткому проміжку часу до настання його смерті в результаті неодноразової дії тупих предметів (очевидно ударів кулаками чи іншими тупими предметами) та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за сукупністю виявлених ушкоджень на голові та лицевому черепі) на момент спричинення. Виходячи із характеру та особливостей вказаної травми голови у потерпілого слід вважати, що дані тілесні ушкодження не могли утворитись від падіння з висоти власного росту У крові та сечі ОСОБА_23 виявлено етиловий спирт в кількості 1,42 та 1,81 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Кров ОСОБА_23 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

т.2 а.к.п. 10-16, 17-18, 19, 20-21

висновками експертів №1816/2014-ім від 26.12.2014 р., №463/2014ц, зроблених в результаті проведення судово-медичної імунологічної та судово-медичної цитологічної експертиз, з яких вбачається, що у двох слідах на штанах та у одному сліді на правому мокасині ОСОБА_28 виявлена кров людини і антиген-А, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинінами анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_23 . В накладеннях речовини бурого кольору в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин правої руки ОСОБА_28 виявлено кров людини, та антиген- А і -В ізосерологічної системи АВ0, статева належність якої не встановлена, відтак, така може походити від осіб з групою крові ОСОБА_41 і групою крові ОСОБА_42 , за рахунок їх змішування, у т.ч. і від ОСОБА_23 і ОСОБА_28 ;

т.3 а.к.п. 68-70

висновком експерта №1820/2014-ім від 06.01.2015р., зробленого в результаті проведення судово-медичної імунологічної експертизи, з якого вбачається, що у слідах на джинсах та ремені ОСОБА_23 виявлена кров людини і антиген-В, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої людини з групою крові В з ізогемаглютинінами анти-А, в тому числі і від підсудних ОСОБА_43 ;

т.3 а.к.п. 68-70

висновками експертів №1893/2014-ім від 08.01.2015 р., №1886/2014-ім від 20.01.2015 р., зроблених в результаті проведення судово-медичних імунологічних експертиз, з яких вбачається, що в слідах змивів на марлевих тампонах, вилучених при огляді місця події 19.11.2014р по вул. Сихівська,12а у м.Львові, виявлена кров людини та антиген А ізосерологічної системи АВ0, який може походити за рахунок крові особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_23 ;

т.4 а.к.п. 22-25, 32-35

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердили, що загиблий ОСОБА_23 був їх сином та чоловіком, 18.11.2014р. пішов на роботу, з якої не повернувся, а їм наступного дня повідомили про його смерть. Про обставини вчинення кримінального правопорушення їм нічого не відомо. Цивільний позов повністю підтримали, просили його задоволити.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_44 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо невизнання обвинувачення в частині нанесення ударів потерпілому ОСОБА_23 , оскільки такі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_31 , який зазначив, що удари потерпілому наносили дві особи; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що на місці події були, як ОСОБА_30 так і ОСОБА_29 ; даними висновку судової імунологічної експертизи, згідно якої кров виявлена на штанах та взутті ОСОБА_28 може походити від потерпілого ОСОБА_23 , що в сукупності підтверджує його участь у завданні ударів потерпілому ОСОБА_23 .

Твердження захисту про недопустимість такого доказу як протокол огляду місця події від 19.11.2014 р., яким оглянуто квартиру АДРЕСА_4 є необґрунтованим, зважаючи на положення ч.1 ст. 233 КПК України, згідно якої проникнення до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою можливе як на підставі ухвали слідчого судді, так і за наявності добровільною згоди особи, яка ними володіє. Згода на такий огляд була надана власником квартири АДРЕСА_4 , а право володіння чи користування таким обвинуваченими жодною правовою підставою не мотивоване.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд розцінює показання обвинуваченого в частині заперечення вини як обрану форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.

Обвинувачений ОСОБА_14 своїми діями умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Ці дії ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_14 своїми діями умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Ці дії ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України відносно ОСОБА_23 обвинувачується також ОСОБА_15 , зокрема, у тому що він у групі із ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_23 тяжких тілесних ушкоджень, 19 листопада 2014 року близько 00 год. 10 хв., перебував біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12 а у м.Львові, під час конфлікту, який раптово виник між потерпілим ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , в процесі якого останній умисно наніс ОСОБА_23 удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_23 впав на асфальт, після чого обвинувачений ОСОБА_14 підійшов до потерпілого ОСОБА_23 , коли той лежав на землі та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_23 підбіг обвинувачений ОСОБА_14 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, в цей же час обвинувачений ОСОБА_14 також наніс потерпілому ОСОБА_23 декілька ударів ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_14 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов звідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_23 , який лежав на землі і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Після чого ОСОБА_15 підійшов до потерпілого та наніс один удар ногою в область тулуба ОСОБА_23 . Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_23 було спричинено тупу травму голови у вигляді двох вогнищевих крововиливів в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в лобній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевих крововиливів в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезних крововиливів в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та в подальшому призвела до смерті потерпілого ОСОБА_23 .

Проте, суд вважає, що вказане обвинувачення щодо ОСОБА_15 в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, виходячи з наступного.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , потерпілий ОСОБА_8 зазначали, що участь у нанесені ударів ОСОБА_23 приймали двоє осіб. Про участь третьої особи не зазначив жоден із свідків, в тому числі і безпосередні очевидці події.

Зазначені дані, а саме про участь у події лише двох осіб, свідчать і дані протоколу впізнання, проведеного за участю свідка ОСОБА_31 , який при пред`явленні осіб для впізнання вказав на ОСОБА_37 , як на особу, яка перебувала неподалік місця події, однак жодних активних дій до потерпілого ОСОБА_23 з її сторони не було (т.2 а.с.318-319) .

Як вбачається із висновку імунологічної експертизи №№1817/2014-ім від 30.12.2014р. (т.3 а.с.262-267) кров ОСОБА_23 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В, а усіх обвинувачених до групи В, з ізогемаглютиніном анти-А. У слідах на одязі та взутті ОСОБА_37 виявлено лише кров людини групи В, з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від будь-якої особи з вказаною групою, в т.ч. і самих підсудних. Відтак, крові, яка могла б походити від ОСОБА_23 на одязі та взутті підсудного ОСОБА_15 не виявлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 ствердила, що 18.11.2014р. пізно ввечері перебувала у піцерії «Ред найт сіті» із друзями, у тому ж закладі за сусіднім столом сиділи ОСОБА_30 та ОСОБА_27 , які є знайомими її чоловіка. Після 23 год. вона зібралась іти додому та вийшла з піцерії, через декілька хвилин за нею вийшов ОСОБА_27 , який запропонував провести її додому, на що вона погодилась. Оскільки вона проживає досить далеко від піцерії, йшли вони досить довго, розмовляли по дорозі. Додому вона прийшла близько 00.00 год., на дорогу назад до піцерії необхідно 20 хвилин.

Повідомлені свідком обставини щодо часу витраченого на дорогу до місця проживання свідка від піцерії «Ред сіті найт» підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_37 , який показав шлях, який був ним виконаний в ніч з 18.11.2014р. на 19.11.2014р.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються і дослідженим в судовому засіданні відеозаписом із камер спостереження супермаркету «Наш», з якого вбачається, що ОСОБА_27 о 23.02 год. пішов з приміщення піцерії, взявши куртку, а повернувся до супермаркету «Наш» зі сторони вулиці 19.11.2014р. о 00.14 год. Крім того, із вказаного відеозапису вбачається, що після того як ОСОБА_27 о 00.14 год. повернувся до нього підійшли ОСОБА_30 , ОСОБА_29 та свідок ОСОБА_39 , які о 00.17 год. швидко направляються в сторону місця події та зникають із поля зору камери, при цьому, ОСОБА_27 зробив кілька кроків, однак, повернувся назад, не дійшовши до місця події.

Крім того, згідно формулювання обвинувачення у обвинувальному акті обвинуваченому ОСОБА_15 ставиться у вину нанесення ОСОБА_23 лише одного удару по тулубу, при цьому, поза увагою залишено висновок судово-медичної експертизи щодо локалізації тілесних ушкоджень лише на голові та обличчі ОСОБА_23 та те, що причиною смерті стали тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, а не тулуба.

Проте, незважаючи на зазначене обвинувачення ОСОБА_15 в нанесенні навіть одного удару ОСОБА_23 по тулубу та заподіяння йому тим тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, достатніми, належними та допустимими доказами стороною обвинувачення не доведена, а тому ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України слід виправдати.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_15 обвинувачується у тому, що він 29 червня 2014 року близько 03.15 год. в групі із невстановленою слідством особою, перебуваючи по АДРЕСА_5 , вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я в момент заподіяння. Під час нападу обвинувачений ОСОБА_15 завдав потерпілому ОСОБА_9 удар рукою в обличчя, спричинивши йому перелом кута нижньої щелепи зліва, синець в ділянці нижньої щелепи зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_9 втратив свідомість, після чого обвинувачений ОСОБА_15 разом із невстановленою особою заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Prestigio», вартістю 1299 грн., із картою пам`яті, вартістю 99 грн, двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайф», вартістю 20 грн. кожна, золотим перстнем, вартістю 497 грн., шкіряним гаманцем, вартістю 100 грн., у якому знаходились посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , доручення на автомобіль, кредитні картки та гроші в сумі 300 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди в сумі 2335 грн.

Стороною обвинувачення вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , даними аналітичної довідки, яка складена на підставі даних роздруківок щодо з`єднань із викраденого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 та даних відповіді ПТ «Ломбард Скарбниця», про те, що викрадений у потерпілого телефон у них не закладався.

Проте, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що в кінці червня 2014р. пізно вночі повертався додому із бару «Візит», проходячи по вулиці побачив неподалік двох чи трьох осіб, оскільки добре не роздивився, які розмовляли на іноземній мові, він їх не роздивлявся. Перейшовши на іншу сторону вулиці та пройшовши близько 70 метрів зупинився справити природні потреби. Почувши позаду якийсь рух повернувся і відчув сильний удар в обличчя від якого впав та втратив свідомість. Прийшовши через деякий час до тями виявив, що у нього зламана щелепа та зник телефон, золотий перстень, документи та гроші. ОСОБА_27 візуально йому знайомий, оскільки до події неодноразово бачив його в кафе «Візит». Не може стверджувати, що ОСОБА_27 вчинив щодо нього злочин оскільки в день події, останнього в цьому кафе та біля нього не було, особу, яка завдала йому удару він не бачив, як і не бачив осіб, які стояли біля бару коли він виходив.

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні ствердила, що мобільний телефон «Prestigio» вона купила у візуально знайомої особи на ім`я ОСОБА_49 на Краківському ринку, яка повідомила їй, що знайшла вказаний телефон у маршрутці під ногами, який був без карточки. Проте, того ж дня не зумівши розібратись із вказаним телефоном вона продала його ОСОБА_50 , який працює охоронцем на Краківському ринку.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні ствердила, що 28.06.2014 вона була на прогулянці в лісі на Сихові з ОСОБА_24 , який на той момент був її співмешканцем. Близько 23 год. вони повернулись додому і пішли забирати її сина від сусідки. Діти дуже добре бавились, а тому вони вирішили, щоб діти перейшли до неї в квартиру, а вона, ОСОБА_33 і її сусідка ОСОБА_52 почали розмовляти на побутові теми в спільному коридорі. Розмовляли вони близько двох годин, розійшлись близько 01 год. ночі. Після чого її сусідка забрала свою дитину і пішла до себе в квартиру, а вона разом з ОСОБА_53 і своїм сином пішли до неї в квартиру. Після чого ні вона, ні ОСОБА_27 більше нікуди не виходили. Проснулись близько 10 год. ранку.

Відтак, жодна із допитаних осіб не вказала на ОСОБА_37 , як на особу, яка вчинила напад на потерпілого ОСОБА_9 або на інші обставини, які б свідчили про його причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_27 в ніч з 28.06.2018 на 29.06.2018 був разом із нею та не покидав її квартиру у вказаний період.

Аналітична довідка, складена на підставі даних роздруківки телефонних з`єднань по телефону належному потерпілому ОСОБА_9 , яка була досліджена за участю спеціаліста ОСОБА_54 та відповідь ПТ «Ломбард-Скарбниця» не підтверджують із достатньою достовірністю причетність обвинуваченого до вказаного кримінального правопорушення, оскільки із вказаної довідки вбачається, що за допомогою сім-карти належної обвинуваченому ОСОБА_55 (із номером НОМЕР_1 ) вказаний телефон почав використовуватись лише з 03.08.2014р. з 15.12 год., а до того використовувався після викрадення іншим абонентом, а відповідь ПТ «Ломбард Скарбниця» свідчить про те, що такий телефон не був предметом застави.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості, що також знайшло своє відображення і у нормах кримінально-процесуального кодексу України. При цьому, юридичний зміст принципу презумпції невинуватості включає серед інших і правила про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, а висновок про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення не може гуртуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення тлумачаться на її користь (стаття 17 КПК).

Відтак, враховуючи, те, що достатні та достовірні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_24 нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 стороною обвинувачення суду не надані, а сам лише факт використання обвинуваченим викраденого телефону через п`ять днів після його викрадення, за відсутності інших належних, достовірних та достатніх доказів про обставини, що згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, свідчать про наявність сумніву щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, який в силу ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України тлумачиться на його користь, а припущення про його винуватість, що ґрунтується на факті нетривалого користування викраденим мобільним телефоном, не може бути покладено в основу обвинувального вироку, а тому обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слід виправдати.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, а також молодий вік ОСОБА_36 , що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

Підстав для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, а також характер та ступінь його участі у вчинені злочину, його менш активну роль у вчиненні цього кримінального правопорушення, молодий вік ОСОБА_28 , що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_28 ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов потерпілих підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, наслідком вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення стала смерть сина та чоловіка позивачів, а також батька неповнолітньої дитини в інтересах якої також заявлено вимоги. Суд вважає, що в зв`язку із смертю сина та чоловіка позивачі зазнали тяжких душевних переживань, через втрату близької людини, їх звичний життєвий уклад був безповоротно порушений, чим позивачам спричинено моральної шкоди. Внаслідок втрати чоловіка позивач ОСОБА_7 змушена самостійно виховувати неповнолітню дитину, крім того, неправомірними діями обвинувачених спричинено моральної шкоди і неповнолітньому сину загиблого, який у зв`язку із смертю батька залишився позбавленим батьківського піклування та виховання, змушений проживати та виховуватись у неповній сім`ї.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, глибину та тривалість душевних страждань позивачів, тяжкість вимушених змін та неможливість відновлення звичного життєвого становища, характер вчинених обвинуваченими протиправних дій, а саме тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до заподіяння шкоди, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану позивачу ОСОБА_6 моральну шкоду становить 350000 грн., позивачу ОСОБА_7 350000 грн. та неповнолітньому ОСОБА_56 350000 грн.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що в наслідок вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення потерпілим була спричинена моральна шкода, у відшкодування якої необхідно стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_14 солідарно в користь потерпілих: ОСОБА_6 -350000 грн., ОСОБА_7 у відшкодування завданої їй моральної шкоди - 350000 грн. та 350000 грн. у відшкодування моральної шкоди в інтересах малолітнього ОСОБА_57 .

Відповідно до ст.124 КПК України з підсудних підлягають стягненню витрати на залучення експертів в користь державного бюджету України за проведення дактилоскопічних експертизи в розмірі 1965,60 грн. в рівних частках по 982 грн. 80 коп. з кожного.

Запобіжний захід ОСОБА_14 та ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою слід залишити без змін.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_15 не продовжений, новий запобіжний захід не обирався.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_14 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19.11.2014 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

ОСОБА_15 ( ОСОБА_58 ) визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.187 КК України та виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_14 рахувати з часу фактичного затримання 19.11.2014 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 та ОСОБА_14 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 19.11.2014 по 20.06.2017р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілих задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_14 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування завданої їй моральної шкоди 350000 грн. та 350000 грн. у відшкодування моральної шкоди в інтересах малолітнього ОСОБА_57 .

Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_14 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_6 350000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_14 в користьдержави витрати на залучення експертів по 982 грн. 80 коп. з кожного.

Запобіжний захід ОСОБА_14 та ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази: одяг обвинувачених повернути останнім, одяг та особисті речі ОСОБА_23 повернути потерпілій ОСОБА_7 , мобільний телефон «Нокія», паспорт та інші документи на прізвище ОСОБА_39 повернути свідку ОСОБА_39 , паспорти громадянина України обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_14 - зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили передати в установу за місцем відбування покарання, мобільний телефон «Prestigio», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , - залишити у його власності, СД-диски, сім-карти, посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_23 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення, а підсудними ОСОБА_14 та ОСОБА_14 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1