Справа № 159/1123/18
Провадження № 1-кп/159/189/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000262 від 06.02.2018 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.10.2017 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;

-11.01.2018 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 25.10.2017, близько 17 год. 30 хв., діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Колібріс4», розташованого по вул. Сагайдачного, 7 в м. Ковелі, Волинської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з вітрини алкогольних напоїв супермаркету «Колібріс4» таємно викрав дві пляшки коньяку торгової марки «Коблево 4*» ємкістю 0,5 л. кодна вартістю 134,99 грн. кожна, чим спричинив ТзОВ «Торговий дім «Аванта» майнову шкоду на загальну суму 269,98 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що 25.10.2017, в другій половині дня він зайшов в приміщення супермаркету «Колібріс4», який розміщений по вул. Сагайдачного, 7 в м. Ковелі та з полиці магазину викрав дві пляшки коньяку торгової марки «Коблево 4*». Розкаюється у вчиненому.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що він позбавлений права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст. 65 КК України,суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами,обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому судом враховується, що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, а також позицію представника потерпілого, яка претензій майнового характеру до обвинуваченого немає.
Вироком Ковельського міськрайонного суду від 11 січня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду крадіжки чужого майна, вчиненого повторно, яка мала місце 18.10.2017) до покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України суд звільнив засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік, а тому остаточне покарання для обвинуваченого підлягає призначенню з врахуванням даного вироку.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Тобто, після постановлення вироку суду від 11.01.2018 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, що є підставою для визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку суду від 11.01.2018.

При цьому, суд вважає за можливе при призначенні обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням, з застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368,369, 370, 371, 373, 374, 375,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворого покарання за даним вироком суду менш суворим за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2018 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний носій інформації (диск) з відеозаписом від 25.10.2017 з камер відео спостереження, розташованих у приміщенні супермаркету «Колібріс4», який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1