Справа № 452/2860/15-к
21 червня 2018 року м. Самбір
слідчий-суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 із участю заявника ОСОБА_3 , слідчого СВ Самбірського ВП ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, -
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала та просила таку задовольнити з підстав, наведених у зверненні до слідчого судді; зокрема, просила зобов`язати слідчого провести одночасний допит її та ОСОБА_5 .
Вислухавши думку слідчого про відсутність необхідності одночасного допиту осіб, оскільки таке вже було здійснено, про те, що на даний час проводяться ряд інших важливих процесуальних дій; позицію заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного:
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим у тому числі можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Зазначене із переліку дій чи бездіяльності під час досудового розслідування є чітко регламентованим, а відтак, у суді не можна виходити за межі наданих повноважень, визначених КПК України. Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Із скарги ОСОБА_3 убачається, що заявник звертається до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого призначити одночасний допит між нею (потерпілою ОСОБА_3 ) та колишнім нотаріусом ОСОБА_5 , проте заявник не надає підтвердження того чи зверталася вона до слідчого із даним вмотивованим клопотанням про проведення такої слідчої дії та, чи підставно (безпідставно) відмовлено їй у задоволенні цього клопотання, як це чітко передбачено ст. 220 КПК і ст. 303 КПК України; під час розгляду скарги у суді також заявником жодним чином цього не вказано як і не умотивовано обов`язку слідчого вчинити таку слідчу дію у визначений кодексом строк, а тому така бездіяльність слідчого оскарженню підлягати не може, відповідно у задоволенні скарги слідчий суддя відмовляє.
Окрім цього звертається увага на регламентоване ст. 40 КПК України про повноваження слідчого під час досудового розслідування і позицію слідчого під час розгляду скарги, що такі допити вже були проведені та на даний час необхідності у повторних подібних слідчих діях немає, - слідчий самостійно визначає оскаржувану заявником необхідність, - несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя