УХВАЛА
Іменем України

30.08.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 303-304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 від 22.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007430, -
в с т а н о в и в :

30.08.2018 року у провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій вона просить скасувати постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 від 22.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007430.
Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.
Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований Кримінальним процесуальним Кодексом України (далі КПК України) та зокрема ст.ст. 303, 304 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Однак, ч. 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У даному випадку зі скарги слідує, що оскаржуване процесуальне рішення слідчого винесене 22.08.2015 року.
ОСОБА_2 подала слідчому судді заяву, у якій просить про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого, та вказала, що пропустила такий строк з поважних причин, оскільки з грудня 2016 року вона перебуває у зоні АТО та про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася лише 14.08.2018 року, тому вона вважає, що строк, встановлений ст. 304 КПК України для звернення до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого нею пропущений з поважних причин.
Однак суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із скаргою бездіяльність слідчого, зважає чи на наступне.
Згідно довідки Окремого загону спеціального призначення «Азов» Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 1401 від 08.08.2018 року, ОСОБА_2 в зоні проведення АТО знаходиться з 28.02.2017 року, у той час як оскаржувана постанов винесена слідчим 22.08.2015 року. Доводи скаржника про те, що про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася лише 14.08.2018 року не заслуговують на увагу, оскільки вони не підтверджені належними доказами та з моменту винесення оскаржуваної постанови минуло три роки та ОСОБА_2 не надала також доказів того, що на протязі цього часу вона не мала можливості отримати відомості щодо ходу розслідування кримінального провадження.
Слід наголосити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Причини пропуску процесуального строку, які наведені ОСОБА_2 , не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини пропуску процесуального строку не були незалежними від її волі та ОСОБА_2 не надала доказів того, що існували інші об`єктивно непереборні, не залежні від її волевиявлення обставини, які пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з скаргою до належного суду.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, прогнозованості закону, а також стимулює учасників кримінального процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та використання своїх прав.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Однак, у даному випадку, ОСОБА_2 надіслано скаргу до суду з порушенням строків регламентованих ст. 304 КПК України, а саме 27.08.2018 року, у той час, як постанову про закриття кримінального провадження винесено слідчим 22.08.2015 року.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За таких обставин та у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки ОСОБА_2 пропущений десятиденний термін, встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України для оскарження дій чи бездітності слідчого, прокурора та слідчий суддя не вбачає, що наведені скаржником причини пропуску процесуального строку на звернення до суду, є поважними, роз`яснивши, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.
Керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 369-372, 395, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 від 22.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007430 - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1