Справа № 521/8910/18
Провадження по справі № 1-кп/521/912/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 18.04.2018 року за № 0000145, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, має середню освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом курсантом 1 курсу Військової академії м. Одеси, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді курсанта першого курсу 274 навчальної групи факультету підготовки спеціального призначення, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 29 січня 2018 року о 16 годині не з`явився вчасно на службу до Військової академії, що дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 14 години 18 травня 2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого злочину частково, пояснив суду, що з вересня 2017 року вступив на 1 курс Військової академії, але після першої екзаменаційної сесії вирішив перевестись на строкову військову службу, оскільки його не влаштовувало матеріальне забезпечення, яке він отримував, будучі курсантом, крім того у нього захворіла бабуся. З цією метою у січні 2018 року він подав відповідний рапорт своєму ротному командиру та, не отримавши ніякої відповіді, з 29.01.2018 року перестав з`являтися на службу, не відвідував академію, а став працювати охоронцем без укладення трудового договору. Працівники академії зв`язувалися з ним, говорили про те, що він повинен з`явитися до військової частини, але він не бачив виходу з ситуації, що склалася і вважав, що звернення до командирів абр керівництва академії не дасть бажаного результату. Він був обізнаний зі статутом військової служби, знав, що існує певний порядок переведення на інше місце служби та звільнення з військової служби. Вину визнає частково, оскільки вважає, що мав поважні причини для залишення військової служби хвороба бабусі.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 показав суду, що з 01.09.2018 року проходив військову службу у Військовій академії АДРЕСА_1 на посаді курсанта. ОСОБА_5 навчався з ним в одній групі і приблизно з січня 2018 року перестав відвідувати зайняття і взагалі не з`являвся в академії. Причина такої поведінки обвинуваченого йому не відома. Веліксара ніхто не ображав, ставлення курсантів і командирів до нього було нормальним, конфліктів у обвинуваченого ні з ким не було. Матеріальне і грошове забезпечення курсантів вважає достатнім.

Свідок ОСОБА_7 надав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_8 , крім того додав, що ОСОБА_5 проживав не у казармі академії, а самостійно винаймав житло і проживав окремо.

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 прийняв військову присягу 05.11.2016 року у в/ч НОМЕР_2 ; 27.07.2017 року на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 27.07.2017 року № 22-рс прийнятий на військову службу за контрактом.

Згідно з відомостями, що містяться в особовій справі військовослужбовця факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення ОСОБА_5 , 18.12.2017 року обвинувачений був ознайомлений з положеннями ст. 407 КК України.

Згідно з довідкою від 15.05.2018 року, наданою начальником навчального курсу Військової академії, ОСОБА_5 не з`явився до Військової академії для подальшого проходження військової служби і не проходить службу, але не звільнений з Військової академії та не виключений зі списків особового складу.

Відповідно до наказу начальника Військової академії № 69-А від 30.01.2018 року проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення Військової академії ( АДРЕСА_1 ) курсантом ОСОБА_5 . За результатами службового розслідування складено акт, затверджений т.в.о. начальника Військової академії 23.02.2018 року, встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_5 порушив вимоги ст.ст. 11, 12, 16, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину та не з`явився на службу без поважних причин з 29.01.2018 року.

Наказом начальника Військової академії № 26 від 07.02.2018 року з 29.01.2018 року було припинено виплату грошового забезпечення курсанту першого навчального курсу факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення ОСОБА_5 у зв`язку із самовільним залишенням Військової академії.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає його молодий вік (22 роки), першу судимість, а також надання ним показів про обставини вчинення злочину (не приховував обставин вчиненого кримінального правопорушення).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який не уникав кримінальної відповідальності, часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин на ґрунті складних життєвих обставин, молодий вік обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від злочину. Тому суд вважає за можливе пом`якшити покарання та призначити його із застосуванням ст. 69 КК України та, враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Оскільки обвинуваченому обрано покарання зі спеціальним порядком та режимом відбування та пов`язане з його ізоляцією від інших військовослужбовців, враховуючи, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, пов`язаного з ухиленням від військової служби, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк два роки.

До набрання вироком законної сили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення, а особою, що перебуває під вартою з дня вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1