Справа № 352/548/18
Провадження № 1-кп/352/155/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду криміналье провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 02.03.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не офіційно працюючого підсобним працівником на приватних новобудовах, не військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно при наступних обставинах:

20.01.2018 р. близько 14.00 год. ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Весняній в смт. Лисець, Тисменицького району, зустрів товариша ОСОБА_6 , який запросив його в гості, щоб відсвяткувати приїзд із сезонних робіт з Республіки Польща. Тоді ж вказані особи пішли до місця проживання ОСОБА_6 , де в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , спільно розпивали спиртні напої.

Перебуваючи у приміщенні житлової квартири, під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_6 показав ОСОБА_4 власний мобільний телефон марки «Samsung J-3», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю

1939 грн., після чого поставив його на крісло біля столу.

У подальшому, після того як власник мобільного телефону марки «Samsung J-3», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1939 грн., ОСОБА_6 заснув, у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки указаного мобільного телефону з метою використання для власних потреб.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник мобільного телефону ОСОБА_6 спить та не може сприймати факт крадіжки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung J-3», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1939 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник та отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Ввечері 20.01.2018 р. викрадений мобільний телефон збув за грошові кошти в сумі 1000 грн. односельчанину ОСОБА_7 , які у подальшому витратив на особисті потреби.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1939 грн.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та вибачившись перед потерпілим, дав суду показання в яких повністю підтвердив вищенаведені у вироку обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Посить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі збитки заподіяні потерпілому ним відшкодовано в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілому збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілого щодо несуворості призначуваного ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також і те, що останній раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_4 слід застосувати покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд.-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Речові докази по даному кримінальному провадженню : мобільний телефону марки «Samsung J-3», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 повернути за приналежністю власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 572 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судових витрат на проведення товарознавчої кспертизи.
На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1