Справа № 367/6225/17
Провадження №1-кп/367/52/2018
УХВАЛА
Іменем України
13 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001015 від 19.04.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, громадянина України, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001015 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зменшення розміру застави встановленої ухвалою слідчого судді або про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого, просила задовольнити. Також, захисник просила суд, враховувати майновий стан матері обвинуваченого, яка бажає стати заставодавцем, але не має можливості внести визначений раніше розмір, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 84200 грн..
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки на даний час ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали, крім того, обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини за місцем свого зареєстрованого та постійного місця проживання.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку що клопотання обвинуваченого не підлягає до задоволення в повному обсязі, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2017р. обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 19.08.2017р., із одночасним визначенням обвинуваченому застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 23.06.2017р. складало 84 200 гривень. Встановлена слідчим суддею сума застави внесена не була та обвинувачений утримується під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.07.2018р. обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк застосування раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 08.09.2018р., включно.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК, та ч. 2 ст. 307 КК України, один з яких є тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, суд вважає що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання. Також, судом встановлено, що обвинувачений не працевлаштований, не одружений, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину скоєного за місцем реєстрації та проживання, що свідчить про наявність ризику, що він перебуваючи під домашнім арештом за місцем проживання, може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд не приймає доводи захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту, оскільки наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, на думку суду не може забезпечити його належну процесуальну поведінку, уникнути ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та не спростовує доводів прокурора про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Так, під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави, слідчим суддею, було в повній мірі досліджено фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та надані матеріали кримінального провадження, а також враховано дані про особу обвинуваченого, які на даний час залишаються не змінними.
Так, слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, які визнав доведеними, та як вимагають приписи норми ч. 5 ст. 182 КПК України, призначив заставу в розмірі, визначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, суд не може, прийняти доводи сторони захисту, щодо врахування майнового стану матері обвинуваченого, оскільки відповідно до норм чинного КПК України, суд може врахувати майновий стан лише обвинуваченого, однак разом із іншими даними, які стосуються лише обвинуваченого, а саме сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
На обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру застави захисником обвинуваченого було надано довідки про розмір доходу матері обвинуваченого ОСОБА_6 , разом із тим, суд не може прийняти ці довідки як підтвердження майнового стану обвинуваченого.
За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що розмір застави визначений в ухвалі суду від 23.06.2017 року, призначений в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого, а також є таким, що має реальну можливість, у разі внесення даної суми застави, забезпечити належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а тому суд відмовляє у клопотання про зменшення визначеного розміру застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181,182, 183 331, 350 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 17 серпня 2018 року о 13 годині 30 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1