Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/343/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 296 (206) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2018, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 13 серпня 2018 року до 10 жовтня 2018 року із забороною залишати місце свого проживання з 19 год 00 хв до 07 год 00 хв,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда із клопотанням, яке погоджено із прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_7 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 10.08.2018 за № 0006872, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2018 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого і стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя вказав, що дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні. Так, підозрюваний ОСОБА_7 має місце постійного проживання, мешкає в родині, має сталі соціальні зв`язки. Працевлаштований, але неофіційно, тобто має законне джерело отримання доходу, беззастережно виконує покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування , зацікавлений у з`ясуванні об`єктивних обставин у справі. Ознаки протиправної поведінки припинив, конфлікт з потерпілими вичерпаний, не висловив бажання допускати у майбутньому подібні дії. Вказані обставини переконують у достатньо високому рівні репутації підозрюваного, який має молодий вік, позитивну характеристику, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутні обтяжуючі обставини.
За наведених підстав, слідчий суддя дійшов до висновку з приводу того, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби є достатнім запобіжним заходом для запобігання ризикам, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, адже останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, так як санкція вказаного кримінально правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Поряд з цим, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 носить умисний характер, за попередньою змовою групою осіб, з попередньою підготовкою, а саме підготовкою знаряддя злочину. Водночас, з урахуванням того, що ОСОБА_7 затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, на даний час органом досудового розслідування не до кінця проведено комплекс всіх необхідних слідчих дій, а підозрюваний, з метою уникнення покарання за вчинене, може перешкоджати слідству, зокрема впливати на свідків, потерпілих чи переховуватися від органу досудового розслідування, що на першочерговому етапі слідства може завадити швидкому та об`єктивному прийняттю кінцевого рішення по справі.

З огляду на наведене вище, апелянт вважає, що матеріали клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містить сукупність даних, таких як: обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставин, які вказують на неможливість запобігання вказаних ризиків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. У зв`язку із викладеним, на переконання апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді має бути скасована, а клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_7 запропонований у клопотанні запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також те, що матеріали подання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проте, слідчим суддею в достатній мірі було враховано і те, що від учасників провадження не надходило заяв про вплив на них з боку підозрюваного. Ця обставина спростовує твердження ініціатора клопотання про намір підозрюваного незаконно змінювати результати досудового розслідування. Стороною обвинувачення не надано доказів завчасного вручення повідомлення про виклик підозрюваного до слідчого та неповажність неявки, або умисного ухилення ОСОБА_7 від прокурора і суду, тобто перебільшена вимога слідчого про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Також, не залишились поза увагою слідчого судді і відомості про особу ОСОБА_7 , який має місце постійного проживання, мешкає в родині, має сталі соціальні зв`язки. Працевлаштований, але неофіційно, тобто має законне джерело отримання доходу, беззастережно виконує покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування, зацікавлений у з`ясуванні об`єктивних обставин у справі. Ознаки протиправної поведінки припинив, конфлікт з потерпілими вичерпаний, не висловив бажання допускати у майбутньому подібні дії. Вказані обставини переконують у достатньо високому рівні репутації підозрюваного, який має молодий вік, позитивні характеристики, як за місцем проживання, так і за місцем навчання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутні обтяжуючі обставини.
Таким чином, наведені вище обставини, на переконання судової колегії, свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Також, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, стороною захисту надано суду розписки потерпілих, відповідно до яких підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_7 сплатили кошти в сумі по дві тисячі гривень кожному із потерпілих ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) в рахунок відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, що в свою чергу дає підстави вважати про відсутність намірів, зокрема у підозрюваного ОСОБА_7 , на ухилення від відповідальності за вчинені дії.
За наведених обставин, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недоведеності підстав вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає, що застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню наявних ризиків та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи, на які в своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, а саме наявність обґрунтованої підозри та ризиків, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання. Водночас, колегія суддів зауважує, що наведена в апеляційній скарзі прокурора мотивація не спростовує висновків слідчого судді щодо недоведеності в судовому засіданні обставин, які б давали підстави вважати, що запобіганню ризиків, які встановлені у даному кримінальному провадженні, може бути виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, а тому залишає її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4