АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/4733/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1097/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.186 КК України

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/1097/18 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено:
-за ч.1 ст.186 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Як установив суд, 01 травня 2017 року, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та незаконного збагачення, перебуваючи у вагоні електропоїзду, який зупинився на станції Харківського метрополітену «Центральний ринок», яка розташована за адресою: м.Харків пр-т Машинобудівників, 4-М, вирвав із рук у ОСОБА_8 мобільний телефон «Microsoft LUMIA 535 Dual Sim», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2124 від 13.05.2017 року, складає 800 грн,
після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
02 травня 2017 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та незаконного збагачення, перебуваючи у вагоні електропоїзду, який зупинився на станції Харківського метрополітену «Завод ім. Малишева», яка розташована за адресою: м.Харків вул. Плеханівська, 120-М, вирвав із рук у ОСОБА_9 мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 4 2/16», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2125 від 13.05.2017 року, складає 3030 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
14 травня 2017 року, приблизно о 09 год., ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та незаконного збагачення, перебуваючи у вагоні електропоїзду, який зупинився на станції Харківського метрополітену «Студентська», яка розташована за адресою: м.Харків вул. Академіка Павлова, 136-М, вирвав із рук у малолітньої ОСОБА_11 мобільний телефон «Oukitel U7 Plus», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2316 від 18.05.2017 року, складає 1883 грн. 42 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
31 травня 2017 року, о 12 год. 16 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та незаконного збагачення, перебуваючи у вагоні електропоїзду, який зупинився на станції Харківського метрополітену «Проспект Гагаріна », яка розташована за адресою: м.Харків вул. Вернадського, 3-М, вирвав із рук у ОСОБА_13 мобільний телефон «Samsung Galaxy J15» вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2611 від 02.06.2017 року, складає 2170 грн. 24 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України. Зазначив, що при його призначенні суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 , перебуваючи у молодому віці та маючи на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, не має постійного заробітку, вчинив чотири епізоди відкритого викрадення чужого майна, завдавши потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму 7883 грн. 66 коп., злочини вчинені протягом місяця в одному й тому ж місці в вагонах електропоїздів Харківського метрополітену, одним і тим же способом, що свідчить про спланованість та системність його протиправних дій, один із епізодів пограбування вчинив за обставини, що обтяжує покарання - щодо малолітньої дівчини. Вважає, що вищенаведені обставини характеризують ОСОБА_7 як суспільно-небезпечну особу, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення та перевиховання, а його каяття у вчинені злочину не є щирим. Просить ухвалити вирок апеляційним судом та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.186 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 5 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Що стосується звільнення від відбування покарання з випробуванням, то за змістом ст.75 КК України суд вправі прийняти таке рішення лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання.

Цих вимог закону суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання та звільняючи від його відбування із застосуванням ст.75 КК України, суд послався на те, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, на даний час офіційно не працює, однак за останнім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щиро покаявся, відшкодував матеріальну шкоду, визнавши останні дві обставини пом`якшуючими покарання, а також відсутність претензій з боку потерпілих.

Однак суд, у порушення наведених вище вимог закону, не обґрунтував у мотивувальній частині вироку, які саме вищенаведені обставини дали можливість дійти висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України.

До того ж, суд у повній мірі не врахував, що ОСОБА_7 вчинив чотири епізоди відкритого викрадення чужого майна протягом одного місяця, в одному й тому ж місці в вагонах електропоїздів Харківського метрополітену, одним і тим же способом ривком із рук пасажирів, при цьому, один із епізодів пограбування вчинив за обтяжуючої покарання обставини - щодо малолітнього, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і відповідно до вимог п.п.2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе за своїм розміром покарання відповідно до положень ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідків і даних про особу обвинуваченого, без застосування положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч.1 ст.186 КК України - 2 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, яке буде здійснено на виконання вироку апеляційного суду.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: