Справа №467/419/18 01.08.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/618/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2018 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який засуджений за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2010 року до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
- відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого. Просить ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2018 року, скасувати та постановити нову, якою задовольнити відносно нього спільне подання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно дострокове звільнення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції. В задоволені спільного подання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_6 - відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого. Вважає, що підпадає під дію положень законодавства щодо застосування відносно нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо його ставлення до праці та те, що він не став на шлях виправлення.
Вказує, що приймає участь у суспільно-корисній праці, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, до праці ставиться сумлінно, трудові обов`язки покладені на нього виконує в повному обсязі, відбув призначеного судом покарання, має 8 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
27 квітня 2018 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2010 року, яким його засуджено за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187, частини 1 статті 304 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 7 квітня 2009 року по 28 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відмовляючи в задоволенні подання суд прийшов до висновку, що в поведінці засудженого ОСОБА_6 та його ставленні до праці хоч і мають місце певні позитивні зрушення, про що свідчать його заяви про участь у програмах диференційованого впливу, відсутність стягнень з 2013 року, дані про працевлаштування у жовтні 2017 року, проте, період, протягом якого відбулись ці зрушення є занадто нетривалим, а докази на їх підтвердження за своєю суттю суперечливими та такими, що дають суду підстави сумніватись, що засуджений виправився і кардинально змінив свою поведінку та ставлення до праці.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно до вимог статті 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності з вимогами статті 81 КК України та статей 537, 539 КПК України. Так, ОСОБА_6 засуджений за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2010 року до 14(чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання за частиною 5 статті 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 7 квітня 2009 року по 28 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.. Відмовляючи у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що засуджений ОСОБА_6 має позитивні зрушення про що свідчать його заяви про участь у програмах диференційованого впливу, відсутність стягнень з 2013 року, дані про працевлаштування в жовтні 2017 року, про те, період протягом якого відбулися ці зрушення є занадто не тривалим, а докази на їх підтвердження за своєю суттю суперечливими. Виходячи з довідки про заохочення та стягнення (а.п. 3) ОСОБА_6 в період відбування покарання піддавався стягненням 7 разів з 2009 року по 2013 рік за: зберігання заборонених предметів, порушення режиму локалізації, а 8 заохоченнь були ним отримані з 2014 року по 2018 рік.
Дійсно, стягнення, які були застосовані до засудженого погашені в установленому законом порядку, однак, висновок про сумлінну поведінку і ставленням до праці суд повинен робити після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого за весь період відбування покарання.
За такого, посилання засудженого на погашення стягнень, як безумовну підставу для задоволення клопотання, є такими, що не заслуговують на увагу.
Працевлаштування, а також заохочення у зв`язку з цим, самі по собі не доводять виправлення засудженого в сенсі положень частини 2 статті 81 КК України, та як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.
Згідно характеристик на засудженого за 4 серпня 2011 року, 28 серпня 2011 року, 17 лютого 2013 року, 11 квітня 2013 року, 26 січня 2017 року ОСОБА_6 своїх трудових обов`язків не виконував, участі у суспільному житті колективу засуджених не приймав, правила поведінки виконував тільки під контролем адміністрації, участі у програмі диференційованого впливу не приймав, на шлях виправлення не став, є злісним порушником встановленого порядку відбування покарання.
Як слідує із даних із витягу з протоколу № 2 засідання комісії від 26 січня 2017 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на засудженого ОСОБА_6 , комісією було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що виключає можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для її скасування немає. Окрім того, апелянт не навів жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки дані про особу засудженого не доводять того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2018 року про відмову в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія №83» та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: