справа № 166/843/18
провадження № 1-кс/166/303/18
У Х В А Л А

18 липня 2018 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
З клопотання вбачається, щозгідно повідомлення начальника сектору ОРВ (з м.д. н.п. Ратне) оперативно-розшукового управління Північного регіонального управління ОСОБА_5 , при огляді транспортного засобу марки «Volvo S80», р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в бардачку без приховування в конструктивних особливостях виявлено ніж, який ззовні схожий на холодну зброю.
Слідчим Ратнівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_6 13.07.2018 було здійснено огляд місця події та вилучення автомобіля «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 і ножа.
З показів ОСОБА_7 вбачається, що 13.07.2018 року, перетинаючи пункт пропуску «Доманове», прикордонники виявили в автомобілі ніж, ззовні схожий на холодну зброю. Даний автомобіль належить його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ніж ОСОБА_7 залишив в автомобілі, коли їздив на полювання.
Враховуючи те, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені 13.07.2018 року автомобіль «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та ніж, у подальшому самі по собі можуть бути доказом злочинів, з метою збереження речових доказів, Слідчий вважає за необхідне забезпечити його зберігання шляхом накладення арешту на дане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання.
Власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не прибули в судове засідання, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши Слідчого, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про арешт майна, з огляду на наступне:
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Частина 3 статті 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, згідно ч. 3, ч. 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ухвалою слідчого судді від 16.07.2018 року дане клопотання було повернуто слідчому у зв`язку з допущенням ним недоліків щодо форми і змісту клопотання.
Зокрема, серед недоліків було зазначено наступні:
-у протоколі огляду місця події не зазначено номер кузова автомобіля, який є індивідуальною ознакою даного майна;
-у протоколі огляду місця події, який було складено в присутності володільця автомобіля та його власника подружжя ОСОБА_9 , з врахуванням тієї обставини, що вони є іноземними громадянами (громадянство Республіки Білорусь), відсутні відомості про роз`яснення їм права на залучення перекладача, чи відомості, про володіння ними українською мовою;
-витяг з ЄРДР не містить конкретизованої об`єктивної сторони як елементу складу кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 263 КК України;
-до клопотання не додано доказів про визнання автомобіля речовим доказом.
Усуваючи вказані недоліки, 17.07.2018 року, слідчий повторно звернувся із даним клопотанням.
Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, співвідношення розумністі та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є тим критерієм, який суд, зобов`язаний оцінити при вирішенні питання про арешт майна.
При цьому, беручи до уваги ту обставину, що відомості до ЄРДР внесенні по даному факту за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 263 КК України, який, відповідно до припису ст. 12 КК України, є злочином хоч і середньої тяжкості, проте, таким, що не завдає значної шкоди суспільним інтересам, арешт автомобіля, в даному випадку не є співрозмірним та розумним.
Окрім того, всупереч вказівкам слідчого судді, зазначеним в ухвалі від 16.07.2018 року, слідчим не було роз`яснено ОСОБА_10 та ОСОБА_7 право на залучення перекладача до відповідних слідчих дій.
При цьому, усуваючи недолік щодо зазначення в протоколі огляду місця події автомобіля марки «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_1 -7 номера кузова, слідчий склав «протокол огляду» від 17.07.2018 року, згідно з яким, за участю спеціаліста ОСОБА_11 , було проведено огляд зазначеного транспортного засобу та виявлено за лобовим склом вказаного автомобіля vin-код. Разом з цим, Суд не може прийняти вказаний документ як такий, що усуває зазначений недолік, з огляду на те, що його було складено без участі володільця та власника майна, без залучення понятих та свідків, без вказівки на те, згідно з яким процесуальним документом його було вилучено та поміщено на спецмайданчик Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області, відсутня інформація щодо володільця та власника майна з посиланням на відповідні документи, які підтверджують право власності чи користування відповідних осіб. Вказані обставини не дають можливість Суду ідентифікувати вказаний автомобіль, як такий, що вилучений у ОСОБА_10 і ОСОБА_7 . Окрім того, враховуючи наведене вище, Суд звертає увагу на складення вказаного протоколу з порушенням вимог процесуального закону.
Окрім того, під час розгляду клопотання, не знайшов свого підтвердження той факт, що вилучений під час огляду місця події автомобіль марки «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , є майном, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчим не надано доказів та не доведено в судовому засіданні, що дане майно може бути зіпсовано, передано, перетворено, що володілець даного майна без накладення арешту на автомобіль своїми діями може спричинити перешкоди розслідуванню.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження фактично не доведено наявність підстав для накладення арешту на автомобіль, слідчий в судовому засіданні не зміг довести те, що це майно могло бути знаряддям вчинення злочину, здобуте внаслідок злочинної діяльності чи зберігає на собі сліди такої діяльності, з метою недопущення порушення законних прав володільців цього майна, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль.
Разом з тим, щодо клопотання слідчого Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 в частині накладення арешту на ніж, то слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області, беручи до уваги наведені вище приписи процесуального Закону, а також враховуючи кримінально-правову кваліфікацію злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 263 КК України, а об`єктивна сторона якого органом досудового розслідування визначена як незаконне носіння ножа, зовні схожого на холодну зброю, вважає, що вилучений під час проведення огляду місця події згідно протоколу від 13.07.2018 року ніж у подальшому сам по собі або в сукупності з іншими речами може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути визнаний предметом злочину, з метою збереження речового доказу, є необхідність у забезпеченні його зберігання шляхом накладення арешту на дане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За таких обставин, клопотання Слідчого в частині накладення арешту на ніж, є обґрунтованим, а тому таким, яке підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на ніж, вилучений 13.07.2018 року під час проведення огляду місця події за адресою: Волинська область, Ратнівський район п.п. Доманове, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене 13 липня 2018 року під час проведення огляду місця події за адресою: Волинська область Ратнівський район п.п. Доманове, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, а саме автомобіль «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 - відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження
У відповідності до вимог частини 3 статті 173 КПК України, автомобіль марки «Volvo S80» р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , негайно повернути особі, у якої таке майно вилучено.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1