Справа № 520/9258/18
Провадження № 1-кп/520/967/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження №0001663 від 23.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, проживає: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 року в 12 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні ломбарду «Онікс», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Левітана, 62-Д, з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, попросив касира-оцінщика ОСОБА_6 дістати з прилавку з під скла мобільний телефон «Леново А 536» під приводом огляду. ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 мобільний телефон «Леново А 536», вартістю 1500 гривень, який ОСОБА_5 взяв у руки, та утримуючи викрадений телефон при собі, вибіг з приміщення ломбарду, при цьому на законні вимоги ОСОБА_6 припинити злочинні дії, ОСОБА_5 не відреагував та утримуючи відкрито викрадене майно з місця скоєння злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПТ «Ломбард «Онікс» Анюхіна, Яценко» матеріальний збиток на суму 1500 гривень.

Згодом матеріальна шкода була відшкодована шляхом повернення викраденого майна, матеріальні збитки відсутні.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно 23.06.2018 року в 12 годин 30 хвилин з метою відкритого викрадення майна зайшов до приміщення ломбарду «Онікс» за адресою: м.Одеса, вул.Левітана, 62-Д, де попросив касира-оцінщика дістати з прилавку з під скла мобільний телефон «Леново А 536» під приводом огляду. Касир передав йому мобільний телефон, який він взяв у руки та вибіг з приміщення ломбарду. Касир кричав йому, вимагаючи повернути мобільний телефон, однак він утримуючи викрадений телефон з місця скоєння злочину втік, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.

Він згоден, що вартість викраденого ним мобільного телефону складає 1500 грн. У скоєнні злочину щиро кається, просить суд врахувати, що він хворіє на тяжку хворобу та просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 23.06.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2018 року;

-Протоколом огляду місця події від 25.06.2018 року з фото таблицями;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотозникмками від 25.06.2018 року;

-Протоколом огляду предмету мобільного телефону «Леново А 536» від 26.06.2018 року;

-Заявою потерпілого про отримання речового доказу мобільного телефону «Леново А 536» року;

-Протоколом огляду предмету - ДВД диску з відеозаписом з місцяч події від 28.06.2018 року;

-Постановами про залучення речових доказів від 27.06.2018 року та від 28.06.2018 року;

-Звітом про незалежну оцінку майна.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що потерпілий просить про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків, що хворіє тяжким захворюванням.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_5 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику ПТ «Ломбард «Онікс» Анюхіна, Яценко»; диск ДВД з відеозаписом зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1