Провадження по справі № 1-кс/752/7187/18
У Х В А Л А

03.09.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України , про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором віддіу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0001057 від 16.08.2017 року про накладення арешту.

В обгрунтування заявлених вимог старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 зазначив, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України.

Просив накласти арешт на нежитлові приміщення, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №190), загальною площею 463.4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яке, зареєстроване за ТОВ "ЛІСА ТА КО", , яке зареєстровано за реєстраційним номером 0.

Власники майна на яке просить накласти арешт старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , у судове засідання не викликалися, оскільки слідчий звертаючись з клопотанням про накладення арешту на нежитлові приміщення просив не викликати у судове засідання його власників, що було прийнято слідчим суддею до уваги при призначенні клопотання до розгляду, а також задоволено перед початком розгляду клопотання.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , який входить до складу групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року заявлені у клопотанні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з наступних підстав.

За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження № 0001057 від 25.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України встановлено готування до незаконного відчуженя нерухомого майна, яке перебуває на балансі ДП «Еко» на користь комерційних структур внаслідок чого можливе заподіяння шкоди державному бюджету в особливо великих розмірах.

Встановлено, що під час розслідування кримінального провадження 0001057 від 16.08.2017 року була проведена перевірка Північним офісом Держаудитслужби окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ЕКО» за період з 01.01.2007 по 01.01.2012, яку оформлено довідкою від 06.08.2018 року.

Під час вказаної вище перевірки досліджувалась нежилих приміщень з №1 про №19 (групи приміщень №190), загальною площею 381,1 кв. м, які розташовані за адресою:м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5 та які перебували на балансі ДП «ЕКО», за ТОВ «НІКО ІНВЕСТ».

За результатами розгляду документів, які були підставою для приватизації та документів на підставі яких здійснювалась приватизація встановлено, відповідно до пункту 51 Закону України «Про Державну програму приватизації» від 18.05.2000 року, який діяв від 18.05.2000 року по 19.02.2012 року у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення). Оцінка вартості об`єкта приватизації у цьому разі здійснюється із застосуванням експертної оцінки. Встановлено, що для застосування процедури приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення площею 381,1 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5, відповідно до вище вказаних нормативних актів повинна була проводитись оцінка визначення залишкової вартості вказаного приміщення.

За даними висновку експертів висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 26.07.2018 № 2954/15536-15541/18-42 яким встановлено, що залишкова вартість нежитлових приміщень з №1 про №19 (групи приміщень №190), загальною площею 381,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5, станом на 31.03.2007 без урахування вартості земельного компоненту, становила: 349 462 (триста сорок дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні без урахування ПДВ.

Крім того, за даними довідки щодо вартості поліпшення орендованого майна, що неможливо відокремити від об`єкта оренди без завдання йому шкоди здійснюваного за рахунок ТОВ «НІКО ІНВЕСТ» на загальну суму 79266,00 грн., а отже підстав для здійснення приватизації нежитлових шляхом викупу ТОВ «НІКО ІНВЕСТ» приміщень з №1 про №19 (групи приміщень №190), загальною площею 381,1 кв.м, не було.

Також за даними висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 26.07.2018 № 2954/15536-15541/18-42 яким встановлено, що ринкова вартість нежитлових приміщень з №1 по №19 (групи приміщень №190), загальною площею 381,1 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18.05.2007 становила: 6 720 737 (шість мільйонів сімсот двадцять тисяч сімсот тридцять сім) гривень з урахування ПДВ, в т.ч. ПДВ - 1 120 123 (один мільйон сто двадцять тисяч сто двадцять три) гривні.

Відтак, органом досудового розслідування встановлено, що від продажу нежитлового приміщення площею 381,1 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5, завдано збиток державному бюджету в сумі 2504989,40 гривень.

10.08.2018 року старший слідчий СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 виніс постанову про визнання речовим доказом, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №190), загальною площею 463.4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 5 право власності на яке, зареєстроване за ТОВ "ЛІСА ТА КО", , яке зареєстровано за реєстраційним номером 0.

Як видно зі змісту клопотання та доданих до нього додатків, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що нежитлові приміщення, на які просить накласти арешт старший слідчий СУ ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , відповідно до ст.98 КПК України є предметом вчинення кримінально протиправних дій та набуто кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до статті 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, відповідно до правил ст. 170 КПК України, а саме п. 3 ч. 2, ч. 5, п.2. ч. 2, ч.4 слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; за наявності достатніх підстав вважати, що: суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді спеціальної конфіскації; за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України; арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За змістом частини 1 статті 96-1 Кримінального кодексу, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 96-2 спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Крім того, відповідно до правил ст. 170 КПК України, а саме п. 1 ч. 2, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .

За змістом частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості ,які були використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За результатами розгляду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна, перевірки та доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання про накладення арешту на нежитлове приміщення, оскільки є достатні підстави вважати, що нежитлове приміщення є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України та може підлягати спеціальній конфіскації у власність держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0001057 від 16.08.2017 року про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, а саме:

нежитлове приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №190), загальною площею 463.4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яке, зареєстроване за ТОВ "ЛІСА ТА КО", , яке зареєстровано за реєстраційним номером 0.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Уповноваженому прокурору відділу прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року забезпечити збереження майна, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1