Справа № 521/8849/18
Номер провадження:1-кс/521/3281/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2018 року м. Одеса
Слідчий просить накласти арешт на вказане майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 56 предметів схожих на бойові припаси.
Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК України, однак в судове засідання не з`явились. Слідчий надав відповідну заяву про розгляд клопотання без їх участі, та без участі особи у власності якої знаходиться майно.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Власник вказаного майна в судове засідання не викликався, оскільки прокурором доведено, що існує реальна загроза його зміни, знищення, пошкодження.
Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.
Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, зміни, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Як встановлено під час розгляду клопотання, на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року, проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: 56 предметів схожих на бойові припаси.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є речовим доказом та предметом кримінального правопорушення.
Вказане майно в теперішній час підлягає дослідженню органом досудового розслідування та з ним необхідне проведення слідчих дій.
У даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно, підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна. Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти громадської безпеки, з метою недопущення зникнення виданого майна, втрати, зміни або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна, у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись ним.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час обшук за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме:
- 56 предметів схожих на бойові припаси.
Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.
Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1