АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/320/18 Справа № 702/444/18 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з застосуванням електронного контролю, а саме до 14 серпня 2018 року включно, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище, Черкаської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся в суд з клопотанням, яке погоджене прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 (провадження № 0000158) посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 13 червня 2018 року близько 04 години 00 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись на території міського скверу, що розташований по вул. Соборна, 123 м. Монастирище Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків нанесли ряд ударів кулаками та ногами по голові та обличчю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинили ОСОБА_12 , згідно довідки Монастирищенської центральної районної лікарні №297 від 14 червня 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепа, забою головного мозку важкого ступеня з мезенцефально-больбарним синдромом, набряк головного мозку ІІІ ступеня, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм ОСОБА_12 помер у відділенні інтенсивної терапії Монастирищенської центральної районної лікарні.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення 13 червня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158, за ознаками злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_8 14 червня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

13 червня 2018 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.06.2018 року клопотання слідчого та клопотання захисника задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці з застосуванням засобів електронного контролю, а саме до 14 серпня 2018 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 зобов`язання, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: - не відлучатися цілодобово із житла за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування та суду; - прибувати за викликом до органу досудового розслідування, суду; - не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження; - здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон;

ОСОБА_8 негайно доставлено до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнено з-під варти.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 червня 2018 року, прокурор Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання органу досудового розслідування у повному обсязі та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника про безпідставність задоволення апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя місцевого суду виходив з того, що в клопотанні слідчого не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Чинним КПК України не передбачено, що єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя місцевого суду по суті дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризику, передбаченого п. 1ч. 1ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі: вік та стан здоровя підозрюваного, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, те, що підозрюваний неповнолітній, а тому існують підстави вважати, що доцільним запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт, який зможе запобігти тому ризику, який існує та забезпечити досягнення мети їх застосування, та є достатнім.

Посилання прокурора, як на підставу скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, а саме на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме не враховано тяжкість та суспільну небезпечність, обставини умисно скоєного групою осіб кримінального правопорушення, поведінку підозрюваного, відсутність об`єктивних даних про здатність забезпечення матір`ю, з якою проживає ОСОБА_8 , позитивного впливу на його поведінку за місцем реєстрації є помилковими, оскільки, на думку колегії суддів, так як підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що стороною обвинувачення не було доведено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, спосіб життя, обставин події кримінального провадження, прийшов до вірного висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 та у зв`язку із наведеним, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з застосуванням електронного контролю, а саме до 14 серпня 2018 року включно, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :