Справа № 173/2040/18
Номер провадження1-кп/173/219/2018
01 жовтня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, близько о 22:00 годин, через хвіртку пройшов на огороджену територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він діє таємно, скориставшись відсутністю контролю за своїми діями зі сторони потерпілого, підійшовши до вікна будинку, де за допомогою фізичної сили своїх рук та викрутки, яку заздалегідь для полегшення вчинення злочину приніс із собою, відчинив вікно і проник до середини будинку. Далі, знаходячись в середині, він побачив різне майно, а саме побутові прилади та предмети посуду, які визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, та від дачі свідчень відмовився. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах в неї було викрадено належне їй вказане майно. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оскільки всі досліджені судові докази логічно взаємопов`язані і послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, надавши випробувальний термін, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.