Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1808/18
Провадження №: 1-кс/332/725/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з автомобіля ЗАЗ 1102 держномер НОМЕР_1 , накладеного по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308 за ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.18р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням. В клопотанні зазначив, що 13.06.18р. автомобіль ЗАЗ 1102 держномер НОМЕР_1 був арештований судом як речовий доказ по справі. Цей автомобіль він придбав в 2017 році, але оформити на себе не встиг. Він не є учасником кримінального провадження та за кермом автомобіля в момент його вилучення з місця події не перебував. У зв`язку з цим просить зняти арешт з автомобіля та зобов`язати слідчого повернути йому цей автомобіль.

В судовому засіданні 27.07.18р. заявник ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та пояснив, що в нього з невідомих причин вибув з володіння автомобіль ЗАЗ 1102 держномер НОМЕР_1 , у якому в подальшому були вилучені зброя, боєприпаси та граната. Про угон автомобіля він не заявляв, оскільки так йому порекомендував адвокат, про осіб, які керували його автомобілем 12.06.18р. він нічого не знає. Документів на право володіння автомобілем він не має, у нього автомобіль не вилучався, власника по документам він не знає, оскільки придбав автомобіль по оголошенню в «інтернеті» у невідомої людини. На запитання суду відповів, що готовий про всі ці обставини повідомити слідчому в ході допиту в якості свідка під страхом кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві свідчення, тому розгляд клопотання було відкладено за проханням ОСОБА_4 на 30.07.18р. Але в судове засідання на 30.07.18р. заявник ОСОБА_4 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. При цьому слідчий ОСОБА_5 повідомила суду, що до неї на допит ОСОБА_4 також не з`явився.

В судовому засіданні слідчий заперечувала проти клопотання з тих мотивів, що арештований автомобіль є знаряддям злочину, оскільки на ньому перевозились зброя та боєприпаси, він визнаний речовим доказом, по справі призначені експертизи зброї та боєприпасів, які ще не проведені, власником автомобіля по документах є ОСОБА_6 , тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Аналогічну позицію висловив прокурор, який також просив суд в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 необхідно відмовити з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.06.16р. було накладено арешт на автомобіль ЗАЗ 1102 «Таврія» держномер НОМЕР_1 з таких мотивів.

В провадженні слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308 від 13.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2018 до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що на перехресті вул. Соснової та вул. Каспійській в м. Запоріжжі виявлено автомобіль «Таврія» державний номер НОМЕР_1 . В якому виявлено предмет схожий на гранату та предмет зовні схожий на пістолет.

12.06.2018, о 21 годині 18 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Запоріжжя на перехресті вул. Соснової та

вул. Каспійській стоїть автомобіль «Таврія» синього кольору д.н. НОМЕР_1

в якому знаходяться озброєні жінка та чоловік.

Опитаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що 12.06.2018 року він зустрівся зі знайомим на ім`я ОСОБА_8 з яким на автомобілі «Таврія» синього кольору д.н. НОМЕР_1 приїхали в Заводський район м. Запоріжжя, а саме на перехрестя вул. Соснова та вул. Каспійська м. Запоріжжя. В той час коли ОСОБА_8 пішов у невідомому йому напрямку до них звернулися робітники поліції з питанням чи є у них заборонені законом предмети, а саме боєприпаси та вогнепальна зброя. На вказане запитання останній відповів відмовою.

У зв`язку з відсутністю власника або користувача вказаного транспортного засобу з метою перевірки вищевказаної інформації, а саме виявлення та вилучення боєприпасів та вогнепальної зброї, або спростування отриманої інформації щодо зберігання незаконних законом предметів, керуючись ч. 3 ст. 233 КПК України у зв`язку з невідкладним випадком оскільки слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, слідчим було прийнято рішення про проведення обшуку у автомобілі марки «ЗАЗ 1102» державний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску № кузова НОМЕР_2 який згідно інформаційного порталу «Армор» належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого на перехресті вулиць Соснової та Каспійській у м. Запоріжжя, в результаті чого було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на гранату з частинами накольного механізму

до запалу;

- предмет схожий на пістолет;

- 7 предметів схожих на набої та одна гільза;

- змив на ватну паличку змочену дистильованою водою;

- автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 .

На даний час вилучені об`єкти знаходяться у відділі СВ Заводського

ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області які признані речовим доказом.

Таким чином є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено під час ОМП 12.06.2018 року на ділянці місцевості розташованої на перехресті вулиць Соснової та Каспійській у м. Запоріжжя, а саме: предмет схожий на гранату з частинами накольного механізму до запалу, предмет схожий на пістолет,7 предметів схожих на набої та одна гільза, змив на ватну паличку змочену дистильованою водою, автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди.

Вилучені об`єкти знаходяться у відділі СВ Заводського

ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області які признані речовим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, а також проведення судових експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час ОМП майно а саме: предмет схожий на гранату з частинами накольного механізму до запалу, предмет схожий на пістолет,7 предметів схожих на набої та одна гільза, змив на ватну паличку змочену дистильованою водою, автомобіль «Таврія»

д.н. НОМЕР_1 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На сьогоднішній день обставини, які були підставами для накладення арешту автомобілю, не перестали існувати. Окрім того, заявник ОСОБА_4 не надав суду обґрунтовані докази та мотиви щодо права володіння вказаним автомобілем, який у нього не вилучався, права власності на нього не оформлено, будь-яких довіреностей чи договорів суду надано не було, про угон заявник не заявляв. Отже, відсутні будь-які докази, що вказаний автомобіль взагалі перебував в володінні або користуванні ОСОБА_4 .

За таких обставин суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з автомобіля ЗАЗ 1102 «Таврія» держномер НОМЕР_1 не обґрунтоване та не засноване на законі, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.171-174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 30.07.2018р. в 16-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1