печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи адвоката: ОСОБА_3 ,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року за клопотанням Старшого слідчого слідчої групи Заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у кримінальному провадженні № 757/6419/16-к, на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності батькові підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності 1/1, належить з 26.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу Р№677); земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, загальною площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014 року); земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, загальною площею 0,1798 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014 року).
В обґрунтування клопотання зазначає, що накладений арешт порушує права та законні інтереси власника майна ОСОБА_4 , оскільки останній не має жодного відношення до кримінального провадження в якому було подано клопотання про арешт майна, не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження № 0000915, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного ОСОБА_6 . Органом досудового розслідування в поданому клопотанні в належний спосіб не доведено, що арештоване майно було отримано ОСОБА_4 від підозрюваного ОСОБА_6 , що воно набуте злочинним шляхом, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.
В судове засідання з`явився представник третьої особи адвокат ОСОБА_3 . Слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні слідчого, на підставі наявних матеріалів.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2015 року за № 0000915, виділеному з кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014 року, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
19.05.2014 року, в рамках здійснення розслідування кримінального провадження № 000359 від 07.05.2014 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
18.05.2015 року, в рамках виділеного з вищевказаного кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 р., ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно доводів клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту, під час здійснення досудового розслідування, серед іншого, встановлено, що Голова НБУ ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище у власних інтересах, розтратив кошти Національного банку України через незаконне створення ТОВ «Банківське телебачення», афілійованим власником якого він являвся, та фінансування впродовж 2011-2013 р.р. господарської діяльності цього підприємства, на загальну суму 220 млн. грн.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у кримінальному провадженні № 757/6419/16-к задоволено клопотання Заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності батькові підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності 1/1, належить з 26.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу Р№677); земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, загальною площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014 року); земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, загальною площею 0,1798 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014 року).
Як визначено у ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року, прийняте рішення мотивовано необхідністю забезпечення конфіскації майна, оскільки, санкція ч. 5 ст. 191 КК України, що інкримінується ОСОБА_6 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. При цьому, ОСОБА_4 підпадає під ознаки третіх осіб, майно яких може бути арештовано, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, так як надані слідчим матеріали містять достатньо даних, які дають підстави вважати, що належне йому майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Згідно матеріалів клопотання, право власності на накладене ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року майно було набуте ОСОБА_4 від третіх осіб, що підтверджується наступними документами:
- копією договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , від 26.05.2012 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , зареєстрованим в реєстрі за № 677;
- копією договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1280 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 26.05.2012 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , зареєстрованим в реєстрі за № 673;
- копією свідоцтва про право власності від 12.03.2014 року, серія НОМЕР_1 , видане 12.03.2014 року на земельну ділянку, площею 0,1798 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- копією свідоцтва про право власності від 12.03.2014 року, серія НОМЕР_2 , на земельну ділянку, площею 0,1158 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно доводів клопотання, які органом досудового розслідування не спростовані, жоден з правочинів не було визнано судом недійсним чи нікчемним.
Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 1998 року по 4 квартал 2017 року, які були надані ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 30.03.2018 року № 2137/а/, загальна сума доходів ОСОБА_4 складає 5 153 630,56 грн.
З огляду на вищевикладене, на даний час відсутні розумні підстави вважати, що ОСОБА_4 здобув відповідне майно незаконним шляхом та воно отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права
Аналізуючи викладене, а також враховуючи, що слідчий в судове засідання не з`явився та не надав доказів на спростування доводів заявника, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні підстав, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року за клопотанням Старшого слідчого слідчої групи Заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року у справі № 757/6419/16-к на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- домоволодіння (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 415,9 кв.м. (частка власності 1/1, належить з 26.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу Р№677);
- земельну ділянку кадастровий номер :10:003:5096, загальною площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 , видане 12.03.2014 року);
- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:5018, загальною площею 0,1158 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , видане 12.03.2014 року).
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 год. 57 хв. 25.05.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1