Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-в/711/387/18
Справа № 711/6224/18
УХВАЛА

14 серпня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1983 року народження, засудженого за вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України строком до 7 років позбавлення волі, який на теперішній час відбуває покарання у Черкаській виправній колонії № 62, про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відносно нього,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить замінити не відбуту частину його покарання більш м`яким у виді обмеження волі в умовах ізоляції від суспільства із відбуванням покарання у виправному центрі № 104 смт. Олександрівка, Кіровоградської області.
Засуджений і представник Черкаської ВК № 62 в судове засідання не з`явилися, про причин неявки не повідомили, проте засуджений надав суду заяву, в якій просив задовольнити його клопотання та провести судове засідання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на наявні в матеріалах особової справи дані, які свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, характеристику, надану адміністрацією Черкаської ВК № 62, враховуючи думку засудженого, прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з характеристики від 13.08.2018, ОСОБА_4 засуджений 21.04.2010 року Згурівським районним судом Київської області за ст. 185 ч.З КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік.

За даною справою засудженого: 29.04.2014 року Яготинським районним судом Київської області за ст. 187 ч. 3 КК України до 07 років позбавлення волі.

Вироком апеляційного суду Київської області від 09.07.2014 року вирок від 29.04.2014 року в частині призначення покарання скасувати - вважати засудженим за ст. 187 ч. 3 КК України до 07 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. В решті вирок залишити без змін.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2016 року, згідно ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення в період з 20.03.2014 р. по 09.07.2014 р.(03 місяці 19 днів)

Отже, початок строку відбування покарання 20.03.2014, кінець 01.12.2020.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 під час утримання в СІЗО м. Київ порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень не мав. До праці не залучався, заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 02.08.2014 р. За час перебування в установі характеризується негативно. Допускає порушення режиму відбування покарання, за що має 05 стягнень, одне з яких на даний час не знято й не погашено в установленому законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але належні висновки робить для себе не завжди.

В період з січня 2015 року по січень 2016 року був працевлаштований на виробництві установи, а саме на дільниці «гараж». До праці ставився не завжди відповідально, за що лише 02 рази заохочувався правами начальника установи. В подальшому був виключений з рознарядок виходу на роботу за власним бажанням.

Вибував з установи в періоди з 06.02.2015 р. по 06.09.2015 р. до лікувального закладу при ВК № 69 Полтавської області та з 28.01.2018 р. по 13.03.2018 р. до лікувального закладу при ВК № 73 Житомирської області, де порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень не мав. До праці не залучався, заохочень не мав.

Участі в програмі диференційованого виховного впливу не приймає за відсутності бажання.

14.06.2017 року адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ст. 101 КВК України, як порушнику режиму відбування покарання.

Згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. за №2, головною умовою при прийнятті рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Неухильне дотримання умов та правил поведінки під час відбування покарання є обов`язком всіх засуджених (ст.9 КВК України), але не є безумовним свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки такі обставини мають оцінюватись в сукупності з іншими: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи суд дійшов висновку, що характеристика особи засудженого, його вік, стан здоров`я, наявність отриманих під час відбування покарання стягнень за суттєві порушення вимог режиму утримання та наявність двох заохочень, свідчать про наміри та спроби засудженого піддаватись заходам виховного впливу, а відтак і про наявні певні позитивні зміни у його свідомості, але зазначені зміни не мають стабільного характеру.
Отже, підходячи в комплексі до характеристики особистості засудженого та ознак його поведінки до моменту притягнення до кримінальної відповідальності та під час відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.82 Кримінального кодексу України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , 1983 року народження, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Роз`яснити засудженому, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_1