пр. № 1-кс/759/3385/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000211 від 04.04.2013 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 року Слідчий СВ Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документації , з можливістю вилучення, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що в січні 1996 р., в ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок неналежного виконання лікарями своїх професійних обов`язків, під час переливання крові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній отримав зараження вірусом гепатиту типу В.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку слідчого та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, не доведено, що в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, вони можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази. Таким чином, враховуючи відсутність належного обґрунтування слідчим в клопотанні достатності підстав для надання тимчасового доступу до документів, вважаю, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. ст. 40, 110, 131, 132, 159-164 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000211 від 04.04.2013 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1