Справа № 646/1270/17
№ провадження 1-кп/646/129/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.18року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002387, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.09.2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,-

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ст. 307 КК України та незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, у місці позбавлення волі.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз 23.04.2018 до 20.06.2018.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, з урахуванням особи обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, також ОСОБА_5 може впливати на свідка, якого ще не допитано у суді.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 від органів досудового розслідування не скривався, дані про те, що він може якимось чином перешкоджати розгляду справи, скриватися відсутні. Тривалий час свідок в судове засідання не з`являється відпали ризики які обумовлюють обрання самої суворої міри запобіжного заходу і вважала можливим змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд про заміну міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки скриватися він не має наміру, так як стан здоров`я його погіршується, а його матір, яка є особою похилого віку і також хворіє, потребує його піклування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку.

Суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особу обвинуваченого.

Обвинувачений протягом тривалого часу перебуває під вартою.

Зважаючи на постійну неявку свідка ОСОБА_6 (місцезнаходження якого не встановлено), суд вважає, що не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Суд виходить з того, що засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого у статті 2 КПК України і відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У Міжнародному пакті про громадянській і політичні права встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строку. (ч. 3 ст.9).
На даний час судом досліджені всі надані стороною обвинувачення докази. Докази з боку сторони захисту відсутні.
Залишається недопитаним свідок обвинувачення ОСОБА_6 , на допиті якого наполягає як сторона обвинувачення, так і сторона захисту.
Судом прокурору встановлювався строк для забезпечення явки даного свідка у судове засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Таким чином, розгляд справи незавершений з причини незабезпечення стороною обвинувачення явки свідка у судове засідання.
Сього числа прокурор повідомив, що продовжують вживатися заходи щодо встановлення місця перебування даного свідка, після чого буде забезпечено його явку до суду.
На сьогоднішній день строк перебування ОСОБА_5 під вартою перевищує один рік шість місяців, тобто на даний час термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перебуває у залежності від строку надання стороною обвинувачення доказів забезпечення явки свідка.
Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини «Подвезько проти України» зазначено, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення у справі "Нештак проти Словаччини", N 65559/01, пункт 74, від 27 лютого 2007 року).Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у "демократичному суспільстві" у розумінні Конвенції Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що на даний час є всі підстави вважати, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 можливо шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 194, 331 484-496 КПК України , суд,-

у х в а л и в:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , з під варти в залі суду, негайно.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 серпня 2018 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. по 09 год.00 хв.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_6 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1