Ухвала

Іменем України
03 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 461/1482/17

Провадження № 51 8481 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 186 ч. 2, 357 ч. 1, 185 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року, яким його засуджено за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, вказано виконувати самостійно.
У касаційній скарзі потерпіла просить поновити строк на касаційне оскарження, вказуючи на причини пропуску нею строку на касаційне оскарження, які на її думку є поважними, і просить переглянути вирок та ухвалу щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку.
Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Згідно з вимогами ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Останнім днем строку на касаційне оскарження для потерпілої ОСОБА_4 було 15 січня 2018 року.
Згідно відмітки на конверті потерпіла ОСОБА_4 подала касаційну скаргу 27 серпня 2018 року, тобто після того як пройшло більше 10 місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування вимоги щодо поновлення строку касаційного оскарження вироку та ухвали щодо ОСОБА_5 , в ньому не зазначено поважної причини пропуску встановленого трьохмісячного строку на касаційне оскарження, а зазначена у клопотанні обставина того, що, судами, на думку потерпілої, неправильно з`ясовано дійсні обставини справи, про що вона дізналася на стадії виконання вироку, не є поважною причиною пропуску строку.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом або судом строку.
Поважної причини, яка б перешкодила потерпілій оскаржити вирок та ухвалу щодо ОСОБА_5 у передбачений законом трьохмісячний строк, в касаційній скарзі не наведено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення потерпілій строку на касаційне оскарження вироку та ухвали щодо ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ст.ст. 427, 429 КПК України, колегія суддів
постановив:
Відмовити потерпілій ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження вироку Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3