Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/304/18
Номер провадження 1-кп/540/114/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000110 від 20.04.2018р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов`язаного, пенсіонера, не депутата, раніше судимого:

1) 11.11.1976 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140, ст. 14 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

2) 10.09.1981 року Барановським районним судом Житомирської області за ст.17, ч.2 ст.81 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

3) 18.02.1986 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.193, ст.43 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 12.09.1990 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.140, ст.14 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 08.09.1995 року Луганським районним судом Луганської області за ч.4 ст.140, ч.4 ст.141, ч.3 ст.193, ст.42 КК України (1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

6) 23.12.2003 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавленні, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

7) 13.05.2004 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 6 місяців по вироку Машівського районного суду Полтавської області від 23.12.2003 року, остаточний термін 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

8) 12.02.2007 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано 6 місяців по вироку Машівського районного суду Полтавської області від 13.05.2004 року, остаточний термін 4 роки позбавлення волі 6 місяців. Звільнився 29.01.2010 року з Машівської виправної колонії №9 умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 20 днів;

9) 27.05.2011 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

10) 23.03.2012 р. Машівським районним судом полтавської області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 р. позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком від 27.05.2011 р. та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 р. Звільнився 29.08.2014 р. з Машівської ВК №9 умовно-достроково;

11) 22.09.2015 р. Машівським районним судом полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70,72 КК України до 1 р.5 м. позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 17.11.2016р.,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 27.04. 2018 року, повторно, 20.04.2018 року, близько 10 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , що має не зняті та не погашені судимості, який перебував в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні сторожового вагончику, що знаходиться на березі ставка поблизу с. Сонячне Машівського району Полтавської області, виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а саме бувшим у використанні велосипедом «Україна», що належить потерпілому ОСОБА_4 . Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел 20.04.2018 р., близько 10 год. 00 хв. умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, яке виразилося у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого ОСОБА_4 , який на прохання ОСОБА_5 передав йому велосипед для поїздки в магазин за алкогольними напоями, однак ОСОБА_5 всупереч даної обіцянки, його не повернув, таким чином незаконно заволодів бувшим у використанні велосипедом «Україна» вартістю 428 грн. та зник з місця події. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме збув гр. ОСОБА_6 .

Повторно, 20.04.2018 р. близько 10 год. 10 хв. у ОСОБА_5 , що має не зняті та не погашені судимості, який перебував в стані алкогольного сп`яніння біля приміщення сторожового вагончику, що знаходиться на березі ставка поблизу с. Сонячне Машівського району Полтавської області, на столі помітив мобільний телефон «Нокіа-1133», що належить потерпілому ОСОБА_4 , в цей час у нього виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вказаного мобільного телефону «Нокія-1133» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , який був обладнаний СІМ-карткою оператора МТС № НОМЕР_3 . ОСОБА_5 реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, з корисливою метою, таємно, шляхом вільного доступу, підійшов до вказаного столу та правою рукою взяв мобільний телефон «Нокія-1133» та поклав його в кишеню, чим здійснив крадіжку вказаного телефону «Нокія-1133» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 вартістю 359 грн, який був обладнаний СІМ-карткою оператора МТС № НОМЕР_3 вартістю 44 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме збув гр. ОСОБА_6 . Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 403 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:

-за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

-за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживанням довірою (шахрайством), вчинене повторно.

18.05.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно з угодою, в зв`язку з тим, що викрадене майно було повернуто потерпілому, потерпілий не має жодних претензій ( в т.ч. матеріального чи морального характеру) до ОСОБА_5 , то на обвинуваченого обов`язок відшкодування матеріальних збитків не покладається.

Відсутність претензій з боку потерпілого обґрунтовується також фактом визнання обвинуваченим власної вини у скоєному кримінальному правопорушенні та його щирим каяттям.

Обвинувачений ОСОБА_5 після підписання угоди зобов`язується попросити пробачення за вчинений злочини у потерпілого ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання визначено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин, у відповідності до ст. 65 КК України, сторони узгодили йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений визнав винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України, щиро кається та погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди, попросив пробачення в потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 погоджується на затвердження судом угоди про примирення та просить призначити обвинуваченому узгоджене покарання, повідомив що пробачив обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 відносяться до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даних злочинів, а отже умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.2 ст. 473 КПК України, про що він ствердив в угоді про примирення та в судовому засіданні.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони примирилися, про що ствердили також в судовому засіданні. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на класифікацію вчинених злочинів та їх суспільну небезпеку, суд уважає за необхідне встановити ОСОБА_5 тривалість іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

У відповідності з вимогами ст.100 КПК України речові докази мобільний телефон «Нокіа 1133» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 та СІМ-карткою МТС № НОМЕР_3 та велосипед «Україна», що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 , слід залишити останньому, як власнику.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:

угоду про примирення від 18.05.2018 року по кримінальному провадженню № 0000110 від 20.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, т. 2 ст. 190 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 1133» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 та СІМ-карткою МТС № НОМЕР_3 та велосипед «Україна», - залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1