УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000254 від 23.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000254 від 23.06.2015 року.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 23.06.2015 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини кримінального правопорушення, а саме: засобів зв`язку (телефонів, смартфонів, комунікаторів, ноутбуків тощо); друкованих, рукописних, електронних документів, записів, файлів з приводу проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та в автомобілі «Шевроле Малібу» реєстраційні номери НОМЕР_1 ; золотої сережки з дорогоцінним камінням.

Під час проведення обшуку 13.09.2018 року за вказаною адресою за місцем проживання ОСОБА_5 вилучені мобільний телефон iPhone 6 S та мобільний телефон MEIZU mi NOTE 3.

Посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , проте обшук було проведено в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді про дозвіл саме за зазначеною адресою, заявник просить визнати незаконним проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Також заявник зазначає, що арешт на вилучене в ході обшуку майно не накладався, вказане майно має статус тимчасово вилученого, а тому заявник просить визнати незаконною бездіяльність слідчих щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна та зобов`язати слідчого у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000254, повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене під час обшуку 13 вересня 2018 року, майно, а саме мобільний телефон iPhone 6 S та мобільний телефон MEIZU mi NOTE 3.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні у повному обсязі.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 23.06.2015 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.
З досліджених під час розгляду скарги матеріалів вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2018 року у кримінальному проведенні № 0000254 від 23.06.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України органу досудового розслідування було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини кримінального правопорушення, а саме: засобів зв`язку (телефонів, смартфонів, комунікаторів, ноутбуків тощо); друкованих, рукописних, електронних документів, записів, файлів з приводу проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та в автомобілі «Шевроле Малібу» реєстраційні номери НОМЕР_1 ; золотої сережки з дорогоцінним камінням.

Ухвала слідчого судді містить відомості про те, що в рамках кримінального провадження №0000626 від 21.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до показів потерпілої ОСОБА_7 , працівниками УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області, під час проведення 17.06.2015 обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , одночасно проведено обшук автомобілю «Шевроле Малібу» реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ухвали слідчого судді про проведення обшуку, який перебуває у користуванні ОСОБА_8 . Також згідно показів заявниці, під час обшуку 17.06.2015 автомобілю «Шевроле Малібу» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_8 , співробітниками міліції, разом з понятим викрадено грошові кошти в розмірі 1000 грн.

Крім того, 17.06.2015 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 співробітниками міліції викрадено золоту сережку з дорогоцінним камінням вартістю приблизно 27 000 грн.

Установлено, що особи, які проводили обшук за адресою АДРЕСА_2 , являються працівниками УБНОН ГУМВС України в Запорізькій області, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Крім того, до вчинення вказаних кримінальних правопорушень також причетні слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 та понятий ОСОБА_15 .

Надані покази ОСОБА_7 підтверджуються також показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інформацією Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.08.2015 за № 5522-1/15 вих., відповідно до якої клопотання про надання дозволу на обшук автомобілю «Шевроле Малібу» реєстраційні номери НОМЕР_1 протягом квітня-червня 2015 року до суду не надходило та не розглядалось. А також, відеозаписами з відео реєстратора, протоколом огляду записів з відео реєстратора наданого потерпілою ОСОБА_9 від 17.08.2015, матеріалами судової комп`ютерно-технічної експертизи від 26.08.2015.

Згідно інформації УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже в ході досудового розслідування винила необхідність в проведенні обшуку за місцем мешкання громадянина ОСОБА_5 , зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки № 134407051 розмір частки ОСОБА_5 у праві власності на житловий будинок літ. „А за адресою: АДРЕСА_1 , складає 27/100, також з зазначеного витягу вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:008:0162 для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпродарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за ОСОБА_6 , остання також я співвласником 73/100 житлового будинок літ. „А за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи заявника про проведення обшуку в рамках даного кримінального за адресою АДРЕСА_1 є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, оскільки за вказаною поштовою адресою обшук не проводився та з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 139022826 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

А тому вимоги скарги про незаконність проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними та задовленню не підлягають.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді 13.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого за місцем проживання ОСОБА_5 вилучені мобільний телефон iPhone 6 S та мобільний телефон MEIZU mi NOTE 3.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Під час розгляду скарги слідчий суддя встановив, що вилучені під час обшуку речі і документи, не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а отже вважаються тимчасово вилученим майном.
Разом з цим, як встановлено під час розгляду скарги на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України сторона обвинувачення не зверталася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого під час обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Встановлено, що вилучене майно згідно ухвали суду є тимчасово вилученим майном, арешт на яке не накладався.
Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю.
Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, вилучені під час обшуку проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 мобільні телефониє тимчасово вилученими майном, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України мають бути повернуті особі, у якої вони були вилучені, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.
Станом на час розгляду скарги органом досудового розслідування слідчому судді не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_5 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000254 не надано.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_5 належним йому майном.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, що як наслідок свідчить про бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , яку необхідно усунути шляхом зобов`язання останнього повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З огляду на викладене інші питання порушені у скарзі задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 167-172, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000254 від 23.06.2015 року задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000254 від 23.06.2015 року повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно під час обшуку 13.09.2018 року, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 6 S та мобільний телефон MEIZU mi NOTE 3.

Вимоги скарги про визнання незаконним проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1