Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/214/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 19 травня 2018 року, якою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Димитрова міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, хворіє на гепатит групи В і С, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 89 КПК України, такого, що не має судимості,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001534, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 20 години 00 хвилин 17 травня 2018 року до 20 годині 00 хвилин 15 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із клопотанням, у кримінальному провадженні № 0001534, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001534,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 17 травня 2018 року, близько 12 годині 30 хвилин, проходив в громадському місці повз зупинки «Гагаріна», що за адресою місто Олександрія проспект Соборний будинок №98 та зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 .
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесної суперечки на вулиці, діючи умисно, переслідуючи мету вбивства, реалізував раптово виниклий злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті останнього, узяв у праву руку розкладний ніж та наніс ним не менше двох цілеспрямованих ударів в область грудної клітини та тулубу, при цьому достеменно розуміючи, що спричинене тілесне ушкодження неминуче призведе до його смерті.
Виконавши усі дії направленні на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , розуміючи про загрозливий для його життя стан, втік з місця нанесення ушкоджень та залишив ОСОБА_10 у громадському місці з тяжким ножовим пораненням.
Приблизно о 13.00 год.17 травня 2018 року каретою швидкої допомоги Олександрійської центральної міської лікарні №1 ОСОБА_10 було госпіталізовано до реанімаційного відділення з тілесними ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені; лівосторонній пневматорикс; поранення з права з пошкодженням правої легені, діафрагми, печінки; правосторонній пневматорикс; різані рани лівого плеча та кісті.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області задоволено вищевказане клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 є умисним особливо тяжким злочином, вчиненим з прямим умислом, із застосуванням насильства щодо потерпілого та направлене на позбавлення життя, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.
Також враховує ОСОБА_8 у відповідності до ст. 89 КПК України, є таким, що не має судимості, не одружений, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, періодично змінює місце проживання, за таких обставин соціальні зв`язки підозрюваного не є міцними.
Виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відносно його підзахисного обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обираючи запобіжний захід його підзахисному слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, що зазначені в ст. 178 КПК України.
Так, суд не врахував в достатній мірі те, що ОСОБА_8 раніше не судимий.
Згідно висновку лабораторії у ОСОБА_8 виявлений вірус гепатиту С і В.
Таким чином, його підзахисний - небезпечний для оточуючих, потребує лікування, особливого дієтичного харчування. Страждає цирозом печінки. Є батьком неповнолітнього сина, якому необхідна батьківська турбота та виховання.
Також ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання. Не притягувався до адміністративної відповідальності.
Крім того, у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 зазначено, що він, перебуваючи на волі, може впливати на свідків. А як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_8 , він з потерпілим незнайомий, зі свідками - теж, і, якщо буде обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то його підзахисний цілодобово буде знаходитися вдома, і у нього не буде можливості впливати на свідків і потерпілого.
У судовому засідання ОСОБА_8 також пояснював, що удар ножем він наніс тоді, коли потерпілий вдарив кулаком його по обличчю тричі і намагався вчетверте вдарити. А тому, захищаючись від удару, наніс ножем удар потерпілому.
Таким чином, на думку захисту є всі підстави обрати запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, думку прокурора, який вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала, що слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, що зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_8 раніше не судимий та нього виявлений вірус гепатиту С і В. Разом з тим сторона захисту зазначила, що ризики не доведені, як і обґрунтованість підозри, оскільки підозрюваний обороняючись завдав тілесні ушкодження. А тому, на думку захисту є можливість застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Однак, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого підозрюваний ОСОБА_8 не одружений, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, за місцем реєстрації не проживає, а отже періодично змінює місце проживання.
При цьому кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 є умисним особливо тяжким злочином, за яку передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.
Таким чином враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у справі наявні ризики відповідно до яких: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Також колегією суддів не може бути прийнято до уваги твердження сторони захисту про те, що обороняючись ОСОБА_8 наніс потерпілому тілесні ушкодження, оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Так, на думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів цього (протоколами огляду місця події від 17.05.2018 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 18.05.2018, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 17.05.2018, довідкою Олександрійської ЦМЛ від 17.05.2018, згідно якої потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесними ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені; лівосторонній пневматорикс; поранення з права з пошкодженням правої легені, діафрагми, печінки; правосторонній пневматорикс; різані рани лівого плеча та кісті).

Таким чином, колегія суддів відкидає доводи апеляцій сторони захисту, що у кримінальному провадженні відсутні докази, які можуть переконати суд та об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин, зазначених в повідомленні про підозру.
Також, кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином посягає на життя особи з застосуванням насильства щодо потерпілого та направлене на позбавлення життя, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу ухилятися від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 19 травня 2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме: з 20 години 00 хвилин 17 травня 2018 року до 20 годині 00 хвилин 15 липня 2018 року, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 19 травня 2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001534, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 днів, а саме: з 20 години 00 хвилин 17 травня 2018 року до 20 годині 00 хвилин 15 липня 2018 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4