Провадження № 11-кп/792/222/18
Справа № 676/6639/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001619 від 8 вересня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, із середньою освітою, фізичну особу-підприємця, вдову, раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 395 грн. 48 коп. витрат на залучення експерта.
Речові докази: автомобіль «Peugeot Bipper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили постановлено повернути ОСОБА_10 .
За вироком суду, ОСОБА_10 8 вересня 2017 року близько 16 год. 49 хв. в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, керуючи автомобілем «Peugeot Bipper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проспектом Грушевського неподалік кафе "Вежа", що по проспекту Грушевського, 7, порушила вимоги Правил дорожнього руху, зокрема, п. 1.5, згідно із яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 б), згідно із яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 д), згідно із яким водій не повинен створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1, згідно із яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3, згідно із яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1, згідно із яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4, згідно із яким, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та проявивши неуважність, не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, яка виразилася в тому, що під час зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , що рухався по правій смузі руху та зупинився для того щоб пропустити пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які переходили проїзну частину проспекту Грушевського з правого на лівий бік, діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, продовжувала рух транспортного засобу, не очікуючи проходу пішоходів, проявляючи злочинну самовпевненість, в результаті чого водій ОСОБА_10 вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який переходив проїзну частину пр. Грушевського по пішохідному переході справа наліво в напрямку зупинки громадського транспорту.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_13 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення і від яких наступила його смерть.
Зокрема, згідно із висновком судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у ОСОБА_13 в вигляді відкритого втиснутого перелому лівої тім`яної кістки ліворуч з розповсюдженням лінійного перелому на чешую скроневої кістки зліва і на кістки основи черепа зліва (середню черепну ямку), забою головного мозку в проекції тім`яної долі зліва, мозочка травматичного субарахноїдального крововиливу на рівні тім`яної та скроневої доль зліва, крововиливу в м`які тканини на рівні лобної та тім`яної кісток зліва, забійної рани в тімяно-скроневій області зліва, переломів 3-4-5-6-7-8-9-10 ребер по середньо-підпахвовій лінії зліва (прямі розгинальні), переломів 4-5-6-7-8-9 ребер по передньо-підпахвовій лінії справа (непрямі згинальні), травматичного розриву стінок серця з розвитком гемоперікардіуму, травматичного розвитку верхньої долі лівої легені з розвитком гемопневмотораксу, крововиливів в судинний пучок серця, крововиливу в міжреберні м`язи бокової поверхні грудної клітки ліворуч в проекції 3-4-5-6-7 міжреберних проміжків по передньо та середньо підпахвовим лініям, синяка на боковій поверхні грудної клітки зліва на рівні 4-5-6-7-8 ребер на висоті 117 см. від підошвинної поверхні лівої ступні, відкритий уламковий перелом середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, рани зовнішньої поверхні лівого плеча, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті; садина на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині на висоті 63 см від підошвинної поверхні лівої ступні, відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини на рівні садини по зовнішній поверхні лівого стегна, крововиливу в м`язи бокової групи лівого стегна в середній третині, по ступеню тяжкості відповідно до живої особи відносяться до легких тілесних ушкоджень, прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають; шість садин в лобній області праворуч, в щічній області справа на рівні тіла нижньої щелепи справа, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, садина на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, по ступеню тяжкості відповідно до живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень, прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають. Причиною смерті ОСОБА_13 стала поєднана тупа автомобільна політравма голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок в вигляді - відкритої черепно-мозкової травми перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку, мозочка, травматичного субарахноїдального крововиливу (крововилив в м`які мозкові оболонки головного мозку) на рівні тім`яної та скроневої долів зліва, закритої травми органів грудної клітки, травматичного розриву серця з розвитком гемокардіуму (скупчення крові в порожнині навколосерцевої сорочки), травматичний розрив лівої легені з розвитком лівобічного гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові в плевральній порожнині) чисельних переломів ребер справа та ліворуч, відкритого перелому лівої плечової кістки з подальшим розвитком травматичного шоку з зупинкою серцевої діяльності та дихання.
Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху виразилися в тому, що водій автомобіля «Peugeot Bipper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 під час проїзду нерегульованого пішохідного переходу не зупинилася в той час, коли водій іншого транспортного засобу, автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , що рухався по сусідній правій смузі руху, зменшив швидкість та зупинився для пропуску пішоходів, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , по пішохідному переході, ОСОБА_10 вчинила наїзд на ОСОБА_13 , що перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації її дій, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом терміном на 3 роки. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість. Суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку недостатньо обґрунтував доцільність незастосування такого виду додаткового покарання, як позбавлення права керувати транспортним засобом, зазначивши при цьому лише, що ОСОБА_10 є підприємцем. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано той факт, що ОСОБА_10 вчинила грубе порушення Правил дорожнього руху, здійснила наїзд на потерпілого ОСОБА_13 , який переходив дорогу по пішоходному переході населеного пункту, спричинила тяжкі наслідки, потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, що були несумісними із життям.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Вирок суду вважає законним і обґрунтованим.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, думку потерпілих, які покладались на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у порушенні нею Правил безпеки дорожнього руху, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за викладених в вироку обставинах, а також кваліфікація таких її дій за ч. 2 ст. 286 КК України (як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого) ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відтак вирок суду в цій частині відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим з необережності. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд обґрунтовано визнав її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, вчинення злочину щодо особи похилого віку. При обранні виду та строку покарання суд в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є підприємцем, висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації щодо можливості її виправлення без реального відбування покарання. Своє рішення про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання в виді чотирьох років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, суд першої інстанції належним чином мотивував і колегія суддів вважає таке рішення переконливим та обґрунтованим.
Висновки суду першої інстанції про обрання судом виду та строку основного покарання обвинуваченій чотири роки позбавлення волі, зі звільненням від його відбування покарання з випробуванням, апелянтом не оспорюється.
Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора, що судом безпідставно непризначено ОСОБА_10 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції при ухваленні такого рішення враховував лише ті обставини, що обвинувачена є приватним підприємцем, не відповідають даним вироку, з якого видно, що окрім вищевказаних обставин, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, сукупність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої. Погоджуючись з таким рішенням суду, суд враховує також позицію прокурора в суді першої інстанції, який орієнтував суд на непризначення додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами; з такою позицією прокурора погоджувалась потерпіла ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 покладалась на розсуд суду; не наполягали на призначенні додаткового покарання і потерпілі в ході апеляційного розгляду, підтверджуючи факт відшкодування їм завданого збитку та відсутність майнових претензій до обвинуваченої, покладались на розсуд суду у вирішенні цього клопотання. Суд враховує викладене, поведінку обвинуваченої ( яка вперше притягується до кримінальної відповідальності) після вчинення злочину, розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, зважаючи, що обвинувачена є вдовою, самостійно забезпечує свою родину, працюючи приватним підприємцем, опікується матір`ю похилого віку, що проживає в іншому населеному пункті, в зв`язку з чим потребує керування транспортними засобами, що в сукупності з відсутністю даних про інші порушення обвинуваченою Правил дорожнього руху, дає апеляційному суду підстави вважати, що в суду першої інстанції були підстави для непризначення обвинуваченій додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоцільність призначення обвинуваченій додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами, доводи прокурора не спростовують таких висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України і підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року щодо ОСОБА_10 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2