Справа 688/3398/18
№ 1-кп/688/255/18
Вирок
Іменем України
05 жовтня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження № 0001105 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
15 вересня 2018 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у квартирі АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викладення чужого майна та особистого незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі J7 вартістю 4100 грн., який знаходився на столі у кімнаті кухні вказаної вище квартири, який залишив без догляду потерпілий ОСОБА_4 , оскільки заснув.
16 вересня 2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 викраений у вищевказаний спосіб мобільний телефон марки «Samsung» моделі J7 продав на міському ринку м. Шепетівки по вул. Героїв Небесної Сотні ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 700 грн., які витратив на продукти харчування, чим заподіяв ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 4100 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
26 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду.
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечила, пояснивши, що їй відомі особливості апеляційного оскарження.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
З огляду на визначене покарання, суд знаходить не застосовувати до обвинуваченого міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави згідно зі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0001105, укладену 26 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-0688:18 від 24.09.2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 не застосовувати.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung» моделі J7 ІМЕІ НОМЕР_1 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.п. 34) - повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2018 року(а.п. 40), арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі J7 ІМЕІ НОМЕР_1 у вигляді заборони власнику ОСОБА_4 розпоряджатись та користуватись ним.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1