Ухвала
Іменем України
25 квітня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-4971 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанції, на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджувався з постановленими відносно ОСОБА_4 судовими рішеннями, просив їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду (далі ВС) від 26 березня 2018 року касаційну скаргу прокуроразалишено без руху через її невідповідність вимогам статей 427 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.
Копія ухвали касаційного суду від 26 березня 2018 року була отримана прокурором 06 квітня 2018.
17 квітня 2018 рокупрокурор подав повторно касаційну скаргу.

Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Протягом встановленого в ухвалі ВС від 26 березня 2018 року строку прокурор подав повторну касаційну скаргу, проте не усунув недоліки, які були зазначені.
У повторній касаційній скарзі доводипрокурорафактично є аналогічними доводам касаційної скарги, яку було залишено без руху.
Прокурор у повторній касаційній скарзі, як і у скарзі, яка була залишена без руху, переважно наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, прокурор у своїй касаційній скарзі знову зазначає про незаконність постановлених відносно ОСОБА_4 вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року, просить їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте й цього разу не наводить обґрунтованих доводів та підстав, з огляду на положення ст. 412, 413, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438, ст. ст. 440, 438, 433 КПК України.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:
Повернути прокурору його касаційну скаргу на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5