Справа № 520/2446/18
Провадження № 1-кп/520/695/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001254 від 03.04.2016 р., за обвинуваченнямОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньо- спеціальною освітою, яка тимчасово не працює, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.
Так, 02.04.2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT 406», державний номерний знак НОМЕР_1 , при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, рухалась по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вулиці Інглезі (колишня назва вул. 25-ої Чапаївської дивізії) в Київському районі міста Одеси зі сторони вулиці Варненська в напрямку пр. Небесної Сотні (колишня назва пр. Маршала Жукова) зі швидкістю 40-50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1. «зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), організованого на перехресті вул. Інглезі та пр. Небесної Сотні в Київському районі міста Одеса та який з`єднує тротуарну зону пр. Небесної Сотні обвинувачена ОСОБА_6 була неуважною, за дорожньою обстановкою постійно не слідкувала, відповідно не відреагувала на її зміну.

В цей час, по вказаному пішохідному переходу, в темпі кроку рухалась пішохід ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину пр. Небесної Сотні справа наліво відносно руху, керованого обвинуваченою ОСОБА_6 автомобіля. Використовуваний ОСОБА_4 нерегульований пішохідний перехід це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху через дорогу.

На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед транспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

При об`єктивній можливості бачити дорожні знаки, дорожню розмітку та пішохода, що рухався в межах пішохідного переходу, обвинувачена ОСОБА_6 не зменшила швидкість керованого нею транспортного засобу, не зупинилася, не переконалася, що на пішохідному переході немає пішоходів, які переходять проїзну частини і для яких може бути створена перешкода чи небезпека для руху, не надала потерпілій ОСОБА_4 перевагу в русі, допустивши при цьому порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 18.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.4 Кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те,що й інші учасники виконують ці Правила.

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається донерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; внаслідок чого, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка здійснювала рух по пішохідному переходу в темпі середнього кроку, справа наліво, за ходом руху керованого обвинуваченою ОСОБА_6 автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: забійна рана та садна області лівої надбрівної дуги, синець повік лівого ока, скол жувальної поверхні VII зубу верхньої щелепи зліва, синець лівої щічної області, закритий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці, синці лівого передпліччя, області правого колінного суглобу, III пальця правої стопи, I пальця лівої стопи.

Порушення вимог п. п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм обвинуваченою ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Водій автомобілю «PEUGEOT 406», р/н НОМЕР_1 обвинувачена ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначених у постанові про призначення судової автотехнічної експертизи, у даній дорожній ситуації в діях водія автомобілю «PEUGEOT 406» НОМЕР_1 обвинуваченої ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 «Правил дорожнього руху» України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.
На автомобілі «PEUGEOT 406» НОМЕР_1 у наявності пошкодження, які розташовані в передній частині по лівому борту та які можливо віднести до утворення їх в результаті контактування із пішоходом: потертості брудопилового шару, схожі за текстурою з тканиною , на лівих передніх дверях , на лівому передньому крилі і на капоті в лівій частині. Наїзд автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 на пішохода стався приблизно перед початком локалізації продуктів зіткнення.
На момент огляду гальмова система, рульове керування і ходова частина автомобіля «PEUGEOT 406» НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху.
Своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, обвинувачена ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, визнала у повному обсязі, та підтвердила, що вона дійсно 02.04.2016 року, керуючи автомобілем «PEUGEOT 406», їхала по вулиці Інглезі в м. Одесі та коли вона під`їхала до пішохідного переходу то не помітила потерпілу, яка в цей час перетинала пішохідний перехід, не встигла загальмувати, внаслідок чого вдарила лівою частиною автомобіля потерпілу, чим завдала їй тілесні ушкодження. Також обвинувачена ОСОБА_6 просила застосувати до неї ЗУ « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, оскільки вона має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Окрім визнання обвинуваченою ОСОБА_6 винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, винуватість останньої доведена: письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджуються місце та обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:
-Витягом з кримінального провадження №0001254 від 03.04.216 року;
-Протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 02.04.2016 року зі схемою, з якого вбачається, що було оглянуто район будинку № 2А/2 по проспекту М.Жукова в м. Одесі де сталось ДТП ;
-Протоколом огляду транспортного засобу від 02.04.2016 року з фототаблицею, з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 , під час огляду встановлено брудо пильові нашарування на лівій боковій частині капота зазначеного автомобіля;
-Висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування ї ходової частини автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 № 1671 від 26.04.2016 року, з якого вбачається, що на момент ДТП гальмова система, рульове керування і ходова частина автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 перебували у працездатному стані, дозволяли водієві здійснити рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку;
-Актом № 1671 здачі приймання висновку судового експерта № 1671 від 24 квітня 2016 року, з якого вбачається, що його ціна складає 258 грн., 60 коп.;
-Висновком № 1670 судової транспортно трасологічної експертизи з дослідженням автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 від 10.05.2016 року з фототаблицею , з якого вбачається, що на автомобілі PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 в передній частині на лівому борту визначається наявність наступних наслідків, які можливо віднести до утворення їх в результаті контактування з пішоходом: потертості брудопилового шару, схожі за текстурою з тканиною, на лівих передніх дверях, на лівому передньому крилі і на капоті в лівій частині. Розподіл вказаних слідів і міра їх виразності відображають наступний механізм контакту: первинне контактування з передньою частиною лівого борту автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 , приблизно на відстані біля 48 см назад від осі передніх коліс, з послідуючим контактуванням з капотом. Наїзд автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 на пішохода стався приблизно перед початком локалізації продуктів зіткнення;
-Актом № 1670 здачі приймання висновку судового експерта № 1670 від 10 травня 2016 року, з якого вбачається, що його ціна складає 528 грн., 60 коп.;
-Висновком експерта № 846 від 29.04.2016 року, з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження : забійна рана( 1) та садна (8) в області лівої надбрівної дуги, синець повік лівого ока (1), скол жувальної поверхні 7 зубуверхньої щелепи зліва, синець лівої щічнох області(1), закритий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці, синці лівого передпліччя (1) , області правого колінного суглобу (1), 3 пальця правої стопи(1) першого пальця лівої стопи. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частина кузова, рухаючогося транспортного засобу в момент контактування з тілом постраждалої, а також в наслідок її подальшого падіння на дорожнє покриття. Дані ушкодження утворились незадовго до звернення потерпілої ОСОБА_4 у спеціалізовані лікувальні заклади і таким чином могли бути заподіянні 02.04.2016 року. Описані ушкодження не були небезпечні для життя , а викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день), і за цим критерієм , згідно п.п. 2.2.2. і 4.6 « Правил судово- медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень « ( 1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
-Висновком № 3981 судово автотехнічної експертизи по дослідженню обставин наїзду автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 на пішохода від 05.10.2017 року, з якого вбачається, що в умовах дорожньо транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.12.3 і 18.1 ПДР водій автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 гарантовано мала технічну можливість запобігти дорожньо транспортну пригоду. Оскільки водій автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 мала технічну можливість запобігти ДТП, то її дії знаходять в причинному зв`язку з виникненням пригоди;
-Актом № 3981 /51 здачі приймання висновку судового експерта № 3981/51 від 05 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що його ціна складає 2 476.00 грн.;
-заявою потерпілої ОСОБА_4 від 21.06.2018 року, згідно якої вона просить розглядати кримінальне провадження без її участі, моральна та матеріальна шкода в неї відсутні, вона не заперечує проти застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 ЗУ «Про амністію» в 2016 році.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утримані неповнолітню дитину, вчинила неумисний злочин, приймаючи до уваги висновок органу пробації про можливість перевиховування обвинуваченої ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі, суд вважає за можливе і доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортним засобом, бо таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінального правопорушення у майбутньому.

В той же час суд зазначає, що 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст. 13 Закону України « Про амністію у 2016 році» .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 року» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ., звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування Закону України « Про амністію у 2016 році » її ознайомлено.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 ЗУ « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, який набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Статтею 3 ЗУ «Про застосування амністії в України» зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році », який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 на момент вчинення злочину мала і має на утриманні одну неповнолітню дитину, а саме: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , вперше вчинила кримінальне необережне правопорушення, яке не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила 02.04.2016 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, обвинувачена ОСОБА_6 визнала повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 ЗУ « Про амністію», передбачених ст. 4 «Про застосування амністії в України» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, Закон України «Про амністію» до обвинуваченої раніше не застосовувався.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_6 наслідки застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: застосування Закону України «Про амністію» в подальшому протягом останніх десяти років до неї не може бути застосована.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: автомобіль «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_6 .
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в України », п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Звільнити від призначеного покарання ОСОБА_6 на підставі п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля «PEUGEOT 406», р/н НОМЕР_1 № 1671 від 26.04.2016 року у розмірі 528 грн. 60 коп. ( п`ятсот двадцять вісім гривень, шістдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення судової транспортно трасологічної експертизи № 1670 з дослідженням автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 від 10.05.2016 року у розмірі 528 грн. 60 коп. ( п`ятсот двадцять вісім гривень, шістдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення судово автотехнічної експертизи № 3981 по дослідженню обставин наїзду автомобіля «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 на пішохода від 05.10.2017 року у розмірі 2 476.00 грн. ( дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень).
Речовий доказ автомобіль «PEUGEOT 406» р/н НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1