ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1139/18

Провадження № 1-кп/486/141/2018

01 жовтня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, громадянки України, освіта вища, працюючої бухгалтером в ВП «Южно-Українська АЕС», розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2018 року близько 01:30 години, ОСОБА_4 перебуваючи в фойє адміністративної будівлі Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області по вул. Спортивній, 3 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдала майору поліції ОСОБА_7 удари руками, в тому числі і зв`язкою ключів, що була у неї в руці, а також подряпала його обличчя нігтями, чим спричинила тілесні ушкодження.
Після цього ОСОБА_4 звернула свою увагу на капітана поліції ОСОБА_6 , з якою почала сваритися, погрожуючи фізичною розправою. При цьому, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 підбігла до ОСОБА_6 і нанесла останній удар ногою в обличчя та область лівої ноги і тулубу, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта №346 від 22.08.2018 року, на основі медичних документів на ім`я ОСОБА_7 , мали місце: садна в ділянці обличчя та лівого передпліччя, крововиливи в ділянці лоба та верхньої губи, які виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів) до звернення в лікарню, куди він звернувся 21.06.2018 року близько 02:00 години. Садна, крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень при ударі (ударах) рукою (ключами, які були в руці громадянки ОСОБА_4 ). Не виключається вірогідність утворення саден, крововиливів при обставинах, вказаних в ухвалі суду /а.с.60-61/.
Згідно висновку судово-медичного експерта №345 від 22.08.2018 року, на основі медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , мали місце: набряк м`яких тканин в ділянці лівої вушної раковини, лівого плеча та лівої гомілки, які виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) до звернення в лікарню, куди вона звернулась 21.06.2018 року об 11:30 години. Набряк м`яких тканин в ділянці лівої вушної раковини, лівого плеча та лівої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію та кількість тілесних ушкоджень, було спричинено не менше трьох травматичних дій. Не виключається вірогідність утворення набряку м`яких тканин в ділянці лівої вушної раковини, лівого плеча та лівої гомілки при обставинах, вказаних в ухвалі суду /а.с. 63-65/.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 20 червня 2018 року внаслідок сімейних обставин, вона перебувала під впливом медичних препаратів. В ніч на 21 червня 2018 року вона хотіла спочатку викликати працівників поліції, однак побігла до відділення поліції. Майже нічого не пам`ятає, що відбувалось в той день та в приміщенні поліції. Хронологію подій відновила за допомогою розповідей та відтвореного видео з камер відеоспостереження. Скільки ударів наносила потерпілим не пам`ятає. Обвинувачення відповідає відео з камер відеоспостереження. Цивільні позови в частині відшкодування майнової шкоди визнала, в частині відшкодування моральної шкоди не визнала.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 21 червня 2018 року перебував на чергуванні в складі слідчо-оперативної групи. Близько 01:30 год. до відділення поліції прийшла обвинувачена, яка перебувала в стані сп`яніння. Увійшовши до приміщення поліції вона почала голосно кричати та наносити йому удари по обличчю (в тому числі по переніссю) руками в яких знаходилась зв`язка ключів та шкрябати нігтями йому обличчя, чим заподіяла тілесні ушкодження. Вважав, що для розв`язання конфлікту потрібна жінка, тому запросив капітана поліції ОСОБА_6 . Обвинувачена нанесла ОСОБА_6 удар у вухо, а потім в живіт. Він до медичного закладу для лікування не звертався.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 21 червня 2018 року, коли близько 01:30 год. до відділення поліції прийшла ОСОБА_4 , вона перебувала на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи. ОСОБА_4 перебувала у дуже збудженому стані, погрожувала фізичною розправою. Їй обвинувачена нанесла один удар ногою у скроню, опускаючись, нога чіпляла живіт, руку та гомілку. Заподіяна їй майнова шкода в розмірі 1552,98 грн. складається із вартості ліків та медичного інструментарію. Моральну шкоду в розмірі 25000 грн. обґрунтовує тим, що їй був заподіяний фізичний біль, а також тим, що її неповнолітнім дітям, які бачили маму сім днів у лікарні, цією обставиною було заподіяно моральний біль. Просить також стягнути 750 грн. витрат на правову допомогу.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії невеликої тяжкості, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, яка на обліку в лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь представника Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області /а.с.30-31/.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
У відповідності до вимог ст.ст.127-129 КПК України обов`язок по відшкодуванню майнової та моральної шкоди вироком покладається на обвинуваченого.
Згідно з приписами ст.1166 ЦК України цивільний позов прокурора на суму 1221,74 грн. та потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню, оскільки заявлені суми майнової шкоди узгоджується із обвинуваченням і підтверджується наданими документами /а.с.40, 41,46-48/.

Моральну шкоду, що була їй заподіяна, потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що в результаті протиправних дій обвинуваченої, їй був заподіяний фізичний біль, а також тим, що її неповнолітнім дітям, які бачили маму сім днів у лікарні, цією обставиною було заподіяно моральний біль.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, відповідно до положень ст.23 ЦК України враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, а також глибину душевних страждань і фізичного болю у потерпілої. Враховує також, що шкода була заподіяна під час виконання службових обов`язків. Суд також виходить з вимог розумності та справедливості, і вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_6 з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, підлягає стягненню 8000 грн. моральної шкоди.

Витрати на правову допомогу в сумі 750 грн., що понесла потерпіла /а.с.39/, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню на її користь в повному обсязі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комінального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" 1221 (одна тисяча двісті двадцять одну) гривню 74 копійки майнової шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення майнової шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1552 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 98 копійок майнової шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 8000 (вісім тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 750 (сімсот п`ятдесят) гривень витрат на правову допомогу.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1