ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1750/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лісоводи Городоцького району Хмельницької області, є громадянином України, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 296, ч.4 ст.296, ст. 340 КК України,

Сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

представник потерпілих ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року, у зв`язку з прийняттям вищим керівництвом держави рішення про призупинення процесу підготовки до укладання Угоди про асоціацію між Україною та ЕС, у місті Києві та ряді інших міст України розпочались акції протесту громадян. Такі акції, після відмови Президента України ОСОБА_9 підписати Угоду про асоціацію на Саміті Східного партнерства, що відбувався 28-29 листопада 2013 року у м. Вільнюсі, а також силового розгону Євромайдану на Майдані Незалежності у м. Києві в ніч з 29 на 30 листопада 2013 року, набули особливо масового характеру.
У зв`язку з цим, особа 1 та особа 2, досудове розслідування за підозрою яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, особа 3, щодо якого здійснюється досудове розслідування та інші, у тому числі на даний час невстановлені слідством особи, починаючи з 27 листопада 2013 року стали організовувати різні заходи, зокрема, що мали форму насильницьких дій, спрямованих на протидію акціям протесту в місті Києві у спосіб незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства.
З вказаною метою особою 1 та особою 2 та іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами залучались за матеріальну винагороду групи громадян, які погоджувались прийняти участь у відповідних заходах.
Так, у першій половині січня 2014 року, встановити більш точну дату не виявилось можливим, особа 1 звернувся до особи 4, з яким був раніше знайомий і обізнаний про наявність в останнього відповідних можливостей, з пропозицією залучити за матеріальну винагороду якомога більшу кількість громадян для протидії акціям протесту.
При цьому особа 4, переслідуючи корисливі мотиви, на пропозицію особи 1 погодився.
Водночас, плануючи з 10 січня 2014 року виїзд на відпочинок за межі України, особа 4, на період своєї відсутності, доручив співпрацювати з особою 1 з вказаних питань ОСОБА_3 та особі 5, щодо якого кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, які упродовж тривалого часу неофіційно працювали разом з особою 4 та в його інтересах, фактично належали до кола його найближчого оточення і мали досвід та можливості залучення за матеріальну винагороду необхідних людських ресурсів.
Для комунікації з переліченими та іншими особами на час перебування за кордоном, особа 4, 08.01.2014 придбав SIM-картку мобільного зв`язку оператора TravelSIM з номером НОМЕР_1 , який в подальшому використовував для контактів, зокрема, з особою 1, особою 3, ОСОБА_3 та особою 5.

Приблизно 19 січня 2014 року особа 1, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, з огляду на домовленості з особою 4 про забезпечення останнім через ОСОБА_3 та особи 5 залучення груп громадян для протидії акціям протесту, доручив особі 3 координувати дії з даного приводу з ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим, особа 3, діючи спільно та погоджено з особою 1, упродовж 20?21 січня 2014 року, точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 мав чисельні телефонні контакти з ОСОБА_3 , який при цьому користувався номером НОМЕР_3 , під час чого, зокрема, ставив завдання щодо залучення порядку 400 осіб для недопущення в`їзду до м. Києва автобусів з учасниками акцій протесту, затримання останніх та примусового вивезення їх у наперед визначені місця, з метою подальшого незаконного позбавлення волі.
Крім того, 20.01.2014 об 11 год. 35 хв. та 21.01.2014 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_3 та особа 5, на виконання вказівки особи 4, відвідували офіс особи 1, розташований по АДРЕСА_2 , де зокрема 21.01.2014, на нараді за участю особи 1, особи 6 (щодо якого справа перебуває на розгляді в суді), та особи 3, їм були продубльовані вищевказані завдання, та, водночас, особа 1 висловив претензії щодо невиконання своїх вимог в ніч з 20 на 21 січня 2014 року.
У свою чергу ОСОБА_3 , у період 20-21.01.2014, точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, з метою погодження своїх дій з особою 4, який в цей час перебував за межами України, мав з ним чисельні телефонні контакти, здійснюючі дзвінки на номер останнього НОМЕР_1 , та приймаючи на свій номер відповідні дзвінки. В ході таких контактів ОСОБА_3 , сприймаючи особу 4 як свого керівника та роботодавця, детально повідомляв йому про завдання, що ставились особою 1 та особою 3 стосовно залучення великої кількості осіб для протидії акціям протесту, застосування до протестувальників фізичного насильства, їх затримання та протиправного позбавлення волі.
Так само особа 4, використовуючи мобільний номер НОМЕР_1 , у період 20?21.01.2014, мав чисельні телефонні контакти з особою1, який при цьому користувався телефоном з номером НОМЕР_4 , а також один контакт з особою 3 на ранок 21.01.2014, о 05 год. 12 хв., який користувався номером НОМЕР_2 .
При цьому, особа 4, діючи спільно та погоджено з особою 1, з корисливих мотивів, бажаючи отримати запропоновану останнім матеріальну винагороду, вимагав від ОСОБА_3 повного та неухильного, без будь-яких обмежень, виконання тих завдань, які перед ним ставили особа 1 та особа 3, обіцяючи за це значне грошове заохочення.
Таким чином, особа 4, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на пособництво незаконному позбавленню волі людини, за попередньою змовою групою осіб, свідомо допускаючи заподіяння потерпілому фізичних страждань, у тому числі вчинення відносно нього катування, сприяв вчиненню злочину наданням засобів, у спосіб залучення інших співучасників злочину, а також підбурював ОСОБА_3 до його вчинення, схиляючи шляхом умовляння та підкупу.
Так, наприкінці листопада 2013 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у мешканця м. Харкова особи 2 (щодо якого здійснюється досудове розслідування), засновника та керівника громадської організації «Оплот», а також однойменного спортивного бійцівського клубу, виник умисел, спрямований на насильницьку протидію масовим акціям протесту Євромайдану в Україні шляхом вчинення злочинів проти життя та здоров`я учасників таких акцій, заподіяння останнім тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залякування, катувань та інших протиправних дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел та координуючи дії з іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами, які мали аналогічні цілі, особа 2. у період грудня 2013 лютого 2014 року як особисто, так і через своїх знайомих та довірених осіб, залучав до вчинення вказаних кримінальних правопорушень мешканців міста Харкова, передусім осіб із свого оточення, бійців створеного ним спортивного клубу «Оплот», у тому числі учасників боїв без правил, що проходили під егідою вказаного клубу, іноземних студентів з держав Закавказзя, які навчались у вищих учбових закладах м. Харкова, та інших громадян, періодично організовуючи виїзди таких осіб з метою вчинення злочинів до м. Києва.

20.01.2014 близько 23 год. 50 хв. Особою 2, спільно та погоджено з особою 1 та особою 3, з вказаною метою організовано поїздку з м. Харкова до м. Києва групи осіб чисельністю до 100 чоловік, точна кількість на даний час не встановлена, які виїхали трьома автобусами, у тому числі: SCANIA K113, державний номер НОМЕР_5 , Volkswagen LT державний номер НОМЕР_6 та VOLVO державний номер НОМЕР_7 .

При цьому сам особа 2, для координації дій учасників групи на місці, а також особистої організації таких дій і керування ними, виїхав з м. Харкова до м. Києва автомобілем 21.01.2014 близько 10 год. 30 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, та прибув до м. Києва того ж дня близько 18 години.

Безпосередньо перед виїздом автобусів, 20.01.2014 в період між 22 год. та 23 год. 40 хв., особа 2, перебуваючи в приміщенні бійцівського клубу «Оплот» за адресою м. Харків, площа 1-го Травня, 2, визначив старших груп у поїздці з числа своїх знайомих, які раніше були учасниками різних заходів «Оплоту», зокрема, особу 7, особу 8, матеріали досудових розслідувань за підозрою яких виділені в окреме провадження, а також особи 9, обвинувальний акт відносно якого скеровано до суду, та провів із ними інструктаж, під час чого повідомив про можливість застосування відносно активістів «Євромайдану» фізичної сили, затримання останніх та передачі їх працівникам міліції, а також поставив завдання щодо чергування на в`їздах до м. Києва для виявлення транспортних засобів з ймовірними протестувальниками та «сприяння» співробітникам органів внутрішніх справ у протиправному недопущенні їх до столиці.

В подальшому, створюючи умови для вчинення таких дій, особа 2, за участю своєї довіреної особи співробітника «Оплот-Інфо» ОСОБА_10 , за невстановлених слідством обставин, забезпечив частину учасників поїздки предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палицями (бітами), засобами приховування зовнішності балаклавами білого кольору для укриття обличчя, а також пластиковими хомутами, які планувалось застосовувати до активістів «Євромайдану» як кайданки у разі чинення ними супротиву.
21.01.2014 близько 9 год. 25 хв. особа 7, особа 8, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , особа 9 та залучені останнім громадяни Республіки Азербайджан ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , відносно яких судом ухвалено обвинувальний вирок і особа 18, матеріали досудового розслідування за підозрою якого виділені в окреме провадження, а також інші, на даний час невстановлені слідством особи, прибувши до міста Києва, упродовж дня, відповідно до вказівок особи 2 переміщувались раніше згаданими автобусами територією міста.

При цьому, на виконання вказівки особи 2 щодо чергування на в`їздах до м. Києва для виявлення транспортних засобів з ймовірними протестувальниками та «сприяння» співробітникам органів внутрішніх справ у протиправному недопущенні їх до столиці, особа 7 спільно з ОСОБА_12 та іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі SCANIA K113, державний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_18 , близько 12 год. 55 хв. прибули в район посту ДПС на в`їзді в м. Київ по трасі Київ-Вишгород-Десна та перебували там упродовж 6 год., приблизно до 19 год. В свою чергу, особа 8 спільно з іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі VOLVO державний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_19 не пізніше 14 год. 51 хв. прибули в район посту ДПС «Гостомель» на в`їзді в м. Київ по трасі Київ-Варшава та перебували там упродовж 6 годин, щонайменше до 20 год. 50 хв. Крім того, особа 9, ОСОБА_16 , особа 18, ОСОБА_17 спільно з іншими, не встановленими на даний час особами, на автобусі Volkswagen LT, державний номер НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_20 не пізніше 13 год. 30 хв. прибули в район посту ДПС на в`їзді в м. Київ по трасі Київ-Одеса та перебували там близько 5 год. 30 хв., щонайменше до 18 год. 55 хв.

Надалі особа 2, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію у місті Києві масових хуліганських дій, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, а також на організацію викрадення та незаконного позбавлення волі активістів Революції Гідності з метою їх подальших катувань для отримання від них необхідних відомостей та визнань начебто про фінансування акцій протесту, дав вказівку старшим груп щодо переміщення автобусів в район станції метро «Петрівка». При цьому основна роль відводилась групам, очолюваним особою 7 та особою 9, що зумовлювалось персональним складом таких груп, до числа яких входили учасники боїв без правил бійцівського клубу «Оплот», а також особи, які тренувались у ньому.
Знаючи про те, що напередодні, в ніч з 20 на 21 січня 2014 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у м. Києві відбувались масові зіткнення протестувальників з особами, які із застосуванням насильства намагались протиправно протидіяти акціям протесту (так званими «тітушками»), особа 2 розробив план злочинних дій. Згідно цього плану, учасники бійцівського клубу «Оплот» мали спровокувати конфлікти з окремими протестувальниками у місці, віддаленому від району проведення акцій протесту, з тим, щоб ті покликали на допомогу активістів «Автомайдану», і, таким чином, використовуючи значну перевагу у чисельності осіб, організованих особою 2, над активістами «Автомайдану», можна було б вчинити відносно останніх хуліганські дії із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, а деяких, наперед невизначених активістів, - викрасти та вивезти у заздалегідь обумовлене місце з метою подальшого катування.
З цією метою особою 2 була обрана станція метро «Петрівка», яка є однією з найбільших у м. Києві за пасажиропотоком, особливо у робочі дні, в часи пік, що збільшувало можливості виявити учасників акцій протесту, визначивши їх за візуальними ознаками - використанням атрибутики Євромайдану на одязі та інших речах.
Крім того, координуючи та погоджуючи свої дії з невстановленими особами, особа 2 визначив в якості місця, куди можна було б вивезти викрадених активістів Революції Гідності та надалі утримувати, незаконно позбавляючи волі і застосовуючи катування, лісосмугу неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві.
З метою створення сприятливих умов для вчинення вказаних злочинів, 21.01.2014 близько 20 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, невідомими слідству особами у вказаному місці розгорнуто намети.

При цьому, ОСОБА_3 , приблизно о 19 год. 26 хв., прибув у вказану лісосмугу. Діючи згідно відведеної йому особою 1, особою 3 та особою 4 ролі, за попередньою змовою з ними, ОСОБА_3 мав сприяти вчиненню незаконного позбавлення волі наперед невизначеного числа протестувальників шляхом надання засобів та усунення перешкод, залучивши за матеріальну винагороду до скоєння злочину у ролі пособників своїх знайомих, які повинні були охороняти намети.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та погоджено з особою 1, особою 3 та особою 4 та іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами залучив до охорони палаток за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США ОСОБА_21 , обвинувальний вирок відносно якого ухвалено судом і який, у свою чергу, за вказівкою ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_22 залучив осіб у невстановленій кількості, які мали охороняти намети, і, таким чином, сприяти незаконному позбавленню волі активістів Революції Гідності, шляхом надання іншим співучасникам злочину (передусім виконавцям і організаторам) засобів та усунення перешкод - а саме у спосіб недопущення вільного переміщення осіб, незаконно позбавлених волі та їх втечі, а також проникнення на територію розміщення наметів сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочинів або припинити їх вчинення.
Зокрема, ОСОБА_21 ( відносно якого є обвинувальний вирок) з вказаною метою за грошову винагороду в розмірі 800 грн. залучено ОСОБА_23 , відносно якого судом ухвалено обвинувальний вирок, і що разом з іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами прибув у раніше згадану лісосмугу неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, 21.01.2014 не пізніше 21 год. 09 хв. та, виконуючи відведену йому роль, з корисливих мотивів, діючи погоджено з ОСОБА_21 , постійно перебував у зазначеному наметовому таборі щонайменше з 21 год. 09 хв. 21.01.2014 до 4 год. 49 хв. 22.01.2014, а також, за викладених далі обставин, залучив до скоєння незаконного позбавлення волі людини у ролі пособників осіб з числа своїх знайомих, у тому числі ОСОБА_24 .
Крім того, на виконання вказівки ОСОБА_3 , ОСОБА_21 , який діяв спільно та погоджено з ним та невстановленими на даний час особами, сприяючи наступному вчиненню злочину шляхом надання засобів та знарядь, а також усунення можливих перешкод, 21.01.2014, в період щонайменше з 20 год. 21 хв. до 20 год. 37 хв., перебуваючи у офісі, розташованому по вул. Почайнинській, 4 «А» і «Е» у місті Києві, належному особі 1, отримав від невстановлених осіб предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці у кількості близько 30 одиниць, які надалі, не пізніше 21 год. 15 хв., відвіз до вказаного наметового табору, розміщеного в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, і залишив у палатці, у віданні осіб, які там перебували.
В подальшому ОСОБА_3 , не пізніше 21 год. 27 хв., залишив територію наметового табору, виїхавши у напрямку КПП по трасі Київ-Житомир. Так само в район вказаного КПП після 21 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_3 виїхав і ОСОБА_21 .
Діючи згідно розробленого особою 2, як організатором злочину, плану, особою 7, постійно погоджуючи та координуючи свої дії по мобільному телефону з особою 9 та ОСОБА_10 , дав вказівку водію автобусу SCANIA K113 державний номер НОМЕР_5 ОСОБА_18 вирушити в район станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві, куди особа 7 спільно з ОСОБА_12 та іншими, не встановленими на даний час особами, які переміщувалися у даному автобусі, прибули не пізніше 19 год. 18 хв.
У свою чергу, особа 9, погоджуючи та координуючи свої дії по мобільному телефону з особою 2, а також з ОСОБА_10 та особою 7, дав команду водію автобусу Volkswagen LT, державний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_20 вирушити в район станції метро «Петрівка» та вул. Веробової, 17 у м. Києві, куди особа 9, ОСОБА_16 , особа 18 та ОСОБА_17 , спільно з іншими, не встановленими на даний час особами, які знаходились у вказаному автобусі, прибули близько 21 год.
Туди ж не пізніше 21 год. 28 хв. прибув автобус VOLVO державний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_19 , у якому старшим був особа 8, та в якому також переміщувались учасники організованої особою 2 поїздки.

Виконуючи поставлене особою 2 завдання, невстановлені особи, що приїхали вказаними автобусами, побачивши в районі Книжкового ринку біля станції метро «Петрівка» учасника акцій протесту ОСОБА_25 та ідентифікувавши його відповідним чином за атрибутикою, стали провокувати його на конфлікт, у зв`язку з чим він по мобільному телефону викликав на допомогу активістів «Автомайдану», повідомивши про перебування біля станції метро «Петрівка» автобусів з підозрілими громадянами.
21.01.2014 близько 22 год. в районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві між представниками «Автомайдану», які після дзвінка ОСОБА_25 на власних автомобілях прибули у вказане місце, та учасниками організованої особою 2 поїздки виник конфлікт під приводом блокування першими виїзду автобусів зі станції метро «Петрівка». В цей час невстановлена особа з числа тих, що приїхали автобусом SCANIA K113 державний номер НОМЕР_5 , і якими у поїздці безпосередньо керував особа 7, діючи за вказівкою особи 2 щодо організації хуліганських дій, застосування фізичного насильства до протестувальників та їх викрадення, попередньо одягнувши на обличчя білу балаклаву для унеможливлення ідентифікації, дала команду здійснити напад на представників «Автомайдану» та інших осіб, які перебували у районі станції метро «Петрівка». На виконання даної команди та відповідно до розробленого особою 2 плану, з вказаного автобусу вибігла очолювана особою 7 група осіб у білих балаклавах, що мали при собі предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці (біти) та інші невстановлені слідством предмети, і, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи зазначені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, розпочали бійку з представниками «Автомайдану» та іншими особами, що знаходились поруч.
Того ж дня, близько 22 год. очолювані особою 7 невстановлені слідством особи з білими балаклавами на обличчях, які мали при собі предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці (біти) та інші невстановлені предмети, перебуваючи у вищевказаному місці, тобто в районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві, діючи у складі групи з особою 8, особою 9, ОСОБА_16 та особою 18, спільно та погоджено, за попередньою змовою з ними, на виконання вказівок особи 2 та згідно розроблено ним плану, побачивши в районі вестибюлю станції метро «Петрівка» по Оболонському проспекту ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та помилково сприйнявши його за учасника протестних акцій Євромайдану, викрали його, здійснивши з цією метою у складі групи напад на потерпілого із застосуванням фізичної сили у виді нанесення останньому ударів у різні частини тіла, у тому числі предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень і заподіявши, таким чином, ОСОБА_26 фізичні страждання, а надалі перемістивши проти його волі у салон автобусу SCANIA K113 державний номерний знак НОМЕР_5 .
При цьому особа 7 та особа 9, періодично отримуючи вказівки від особи 2, який контактував з ними з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_8 на належні їм номери НОМЕР_9 та НОМЕР_10 відповідно, у такий спосіб виконували функцію координаторів, передаючи вказівки особи 2, як організатора злочину, іншим учасникам викрадення ОСОБА_26 , зокрема, особі 8, ОСОБА_16 та особі 18, які протиправно, з використанням примусу, завели ОСОБА_26 до автобусу, з метою незаконного позбавлення його волі.
Після викрадення ОСОБА_26 , особа 9, ОСОБА_16 та особа 18, виконуючи відповідні інструкції особи 2, які особа 7 та особа 9 отримували по телефону, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на подальше незаконне позбавлення волі потерпілого у спосіб його насильницького утримання в салоні автобусу та переміщення в район наметового табору біля станції метро «Бориспільська», діючи погоджено з особою 7, а також особою 8 та виконуючи відведену їм роль, залишились у вказаному автобусі - SCANIA K113, перебуваючи упродовж переїзду поряд з ОСОБА_26 та тримаючи його на сидіннях у задній частині салону.
При цьому особа 7, особа 9, ОСОБА_16 , особа 18, а також інші, на даний час не встановлені учасники викрадення ОСОБА_26 , діючи спільно та погоджено, за попередньою змовою групою осіб, 21.01.2014 в період приблизно з 22 год. до 23 год. 50 хв., тобто в процесі протиправного утримання потерпілого в автобусі, періодично наносили йому удари в різні частини тіла, і, таким чином, заподіювали фізичні страждання, ставлячи питання щодо начебто його участі в Революції Гідності та намагаючись отримати від нього з даного приводу зізнання.
Водночас, ОСОБА_3 21.01.2014 о 22 год. 14 хв., рухаючись в районі Рибальського острову в м. Києві у напрямку КПП по трасі Київ-Житомир, та отримавши на свій мобільний телефон з номером НОМЕР_3 від невстановленої особи, яка користувалась мобільним телефоном з номером НОМЕР_11 , відомості про викрадення ОСОБА_26 , постійно координуючи свої дії з особою 3, який при цьому користувався мобільним номером НОМЕР_2 , і, у свою чергу, також контактував з вищевказаною особою власником номеру НОМЕР_11 , а надалі з особою 1, який використовував мобільний номер НОМЕР_4 та особою 2, який використовував мобільний номер НОМЕР_8 , - реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння вчиненню незаконного позбавлення волі наперед невизначеного числа протестувальників шляхом надання засобів та усунення перешкод, змінив свій маршрут руху та висунувся в район виїзду з м. Києва по трасі Київ-Вишгород, куди прибув приблизно о 22 год. 27 хв. та орієнтовно до 22 год. 39 хв. 22 год. 42 хв. очікував прибуття автобусів з учасниками викрадення ОСОБА_26 , у тому числі особою 7, особою 9, ОСОБА_16 та особою 18.

Після приїзду останніх 21.01.2014 у період часу з 22 год. 39 хв. до 22 год. 42 хв., в місце, де перебував ОСОБА_3 , а саме в район виїзду з м. Києва по трасі Київ-Вишгород, в межах дії ретрансляційних веж, розташованих по вул. Богатирській, 30 та Дніпроводській, 16 у м. Києві, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, скоординував подальші дії з невстановленими особами з числа учасників викрадення ОСОБА_26 , та надалі, не пізніше 22 год. 45 хв. виїхав у напрямку КПП, розташованого по трасі Київ-Житомир. У свою чергу учасники викрадення ОСОБА_26 , у тому числі особа 7, особа 9, ОСОБА_16 та особа 18 та інші, на даний час невстановлені особи, продовжуючи протиправно утримувати потерпілого у салоні автобусу SCANIA K113 державний номерний знак НОМЕР_5 близько 22 год. 44 хв. вирушили в напрямку міста Вишгород.
Так, в період з 22 год. 44 хв. до 23 год. 50 хв. 21.01.2014, потерпілого ОСОБА_26 , в процесі його незаконного позбавлення волі, переміщено зазначеним автобусом за орієнтовним маршрутом: вул. Богатирська м. Вишгород Київської області вул. Дніпроводська вул. Богатирська вул. Озерна вул. Лугова вул. Шахтарська вул. Вікентія Хвойки - вул. Межигірська Набережно-Печерська дорога вул. Колекторна, 24/26. При цьому особа 7 та особа 9, постійно узгоджуючи свої дії із особою 2, як організатором злочину, продовжували контактувати з останнім з мобільних телефонів, використовуючи для цього свої мобільні номери НОМЕР_9 і НОМЕР_10 та зв`язуючись із особою 2, який користувався номером НОМЕР_8 .
Крім того, у вказаний період також відбувались телефонні контакти різної тривалості між ОСОБА_3 та особою 3, а також між особою 3 та особою 2 і особою 1.

Після викрадення ОСОБА_26 , під час його транспортування іншими співучасниками злочину в наметовий табір біля станції метро «Бориспільська», ОСОБА_23 (відносно якого є обвинувальний вирок), залучений за раніше викладених обставин до вчинення злочину ОСОБА_21 за вказівкою ОСОБА_3 , який, в свою чергу, діяв спільно та погоджено з особою 4, особою 1 та особою 3, перебуваючи у вказаному таборі, бажаючи отримати запропоновану йому ОСОБА_21 та ОСОБА_22 грошову винагороду у розмірі 800 грн., діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому, зокрема ОСОБА_21 за вказівкою ОСОБА_3 роль пособника незаконного позбавлення волі людини, сприяючи вчиненню злочину шляхом надання засобів, періодично контактуючи з даного приводу та координуючи свої дії з ОСОБА_21 по мобільному телефону, який при цьому користувався номером НОМЕР_12 , залучив до подальшого вчинення злочину у ролі пособників осіб з числа своїх знайомих, зокрема ОСОБА_24 . З цією метою, 21.01.2014 о 22 год. 34 хв. ОСОБА_23 зі свого мобільного телефону НОМЕР_13 подзвонив ОСОБА_24 на його номер НОМЕР_14 , та запропонував прибути в район станції метро «Бориспільська», на що останній погодився, прибувши у вказане місце 22.01.2014 орієнтовно в період між 0 год. 24 хв. та 0 год. 39 хв.
21.01.2014 близько 23 год. 50 хв. особа 7, особа 9, ОСОБА_16 , особа 18 та особи, які на даний час слідством не встановлені, продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані із викраденням ОСОБА_26 та незаконним позбавленням його волі, діючи погоджено з особою 8, на виконання вказівок особи 2, перевезли потерпілого до зазначеного наметового табору, розташованого в лісосмузі в районі вул. Колекторної, 24/26 у м. Києві, неподалік від станції метро «Бориспільська». У даному місці потерпілого, проти його волі, було передано групі осіб, у числі яких знаходився ОСОБА_23 , що перебував у наметовому таборі з 21 год. 09 хв., особа 2 - з 23 год. 05 хв. та особа 8, що прибув туди не пізніше 23 год. 07 хв., а також інші, у тому числі невстановлені слідством, особи.
Особа 2, реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, й надалі, щонайменше в період з 23 год. 50 хв. 21.01.2014 до 1 год. 19 хв. 22.01.2014, незаконно утримував ОСОБА_26 , позбавляючи його волі та супроводжував такі дії катуванням, заподіюючи потерпілому фізичних страждань.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на сприяння вчиненню незаконного позбавлення волі людини шляхом надання засобів та усунення перешкод, діючи спільно та погоджено з іншими учасниками злочину, у тому числі невстановленими слідством та будучи достеменно обізнаним про насильницьке переміщення потерпілого ОСОБА_26 до даного наметового табору, ОСОБА_3 , координуючи через особу 3 свої дії з особою 2 та особою 1, повернувся у вказане місце разом з ОСОБА_21 22.01.2014 близько 0 год. 05 хв.
Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи спільно та погоджено з ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та невстановленими слідством особами, за попередньою змовою з ними, координуючи свої дії по телефону з особою 3, який, у свою чергу, під час незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 контактував з особою 2 та особою 1, діючи за погодженням з особою 4, як пособником та підбурювачем до злочину, бажаючи отримати обіцяну останнім грошову винагороду, з моменту свого повернення до вказаного наметового табору, а саме з 0 год. 05 хв. і до 1 год. 19 хв. 22.01.2014, сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_26 , яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, - шляхом надання іншим співучасникам злочину, зокрема особі 2, засобів та усунення перешкод - у спосіб недопущення вільного переміщення ОСОБА_26 , у безпосередній близькості до якого ОСОБА_3 під час вчинення злочину періодично перебував спільно з іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами у групі з ними, умисно перешкоджаючи, таким чином, вільному вибору поведінки потерпілим, волевиявленню останнього щодо залишення місця незаконного позбавлення волі, зокрема, втечі, крім того, проникненню на територію розміщення намету, у якому утримували потерпілого, сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення, а також залучивши до скоєння злочину у ролі пособника свого знайомого ОСОБА_21 та через останнього ОСОБА_23 , який, у свою чергу, залучив ОСОБА_24 , а також залучивши інших невстановлених слідством осіб, які сприяли незаконному позбавленню волі ОСОБА_26 у спосіб недопущення його вільного переміщення, перешкоджання вибору поведінки потерпілим, його волевиявленню щодо залишення місця незаконного позбавлення волі та проникненню на територію розміщення намету, у якій утримували потерпілого, сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення.
Крім того, діючи спільно та погоджено з іншими співучасниками злочину, зокрема, особою 1, особою 3, особою 2, особою 4, ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , за попередньою змовою у групі з ними, з корисливих мотивів, маючи спільний умисел та цілі, усвідомлюючи мету та причини незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 , що полягали у намаганні примусити його зробити визнання в участі у Революції Гідності, а також отримати відомості про організаторів та фінансування протестних акцій в м Києві, сприяючи вчиненню злочину наданням засобів, ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з наметом, де утримували потерпілого, а також у ньому, 22.01.2014 о 0 год. 36 хв. та о 0 год. 44 хв., брав через ОСОБА_21 у ОСОБА_23 мобільний телефон останнього з номером НОМЕР_13 , з якого здійснював дзвінки на номер дружини потерпілого ОСОБА_26 ОСОБА_27 , щоб отримати від неї відомості про можливу участь її чоловіка в акціях протесту під час Революції Гідності.
За участь у вчиненні незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 у ролі пособника та підбурювача, а також за організацію залучення в період 19-22 січня 2014 року осіб для участі у заходах, спрямованих на протидію акціям протесту, особа 4 після повернення в Україну, а саме, 22.01.2014 близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в місті Києві, в районі будівлі по вул. Лаврській, 16, отримав від особи 1 грошову винагороду у розмірі близько 200 000 доларів США .

Того ж дня, близько 12 год., особа 4, перебуваючи за місцем свого проживання, в домоволодінні по АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_3 за участь у вчиненні незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 , як грошову винагороду, частину грошових коштів, отриманих від особи 1, у розмірі 15 000 доларів США.

Надалі ОСОБА_3 , за невстановлених обставин, передав ОСОБА_21 за участь у вчиненні незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 у ролі пособника, раніше обумовлену грошову винагороду у розмірі 500 доларів США, а також грошові кошти у невстановленому розмірі, як грошову винагороду для інших осіб, залучених ОСОБА_21 для участі у вказаному злочині, у тому числі для ОСОБА_23
22.01.2014 в період приблизно між 23 год. 50 хв. та 23 год. 55 хв. ОСОБА_21 та ОСОБА_22 зустрілись з ОСОБА_23 в районі проспекту Возз`єднання, 2/1-А у місті Києві, де передали останньому за участь у вчиненні злочину в ролі пособника, який сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_26 іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, раніше обумовлену грошову винагороду в розмірі 800 грн., а також грошову винагороду у цьому ж розмірі для залученого ОСОБА_23 з метою вчинення злочину ОСОБА_24 .
За участь у вчиненні незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 у ролі пособника, ОСОБА_23 , за невстановлених слідством обставин, перебуваючи на житловому масиві «Троєщина» у Деснянському районі міста Києва, зустрівся з ОСОБА_24 та передав йому раніше обумовлену грошову винагороду в розмірі 800 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, а саме у сприянні вчиненню вказаного злочину іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, тобто злочин, передбачений ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 127 КК України за таких обставин.
В ніч з 21 на 22 січня 2014 року, в період часу приблизно з 23 год. 50 хв. до 0 год. 30 хв., особа 2, перебуваючи у наметовому таборі, розташованому в лісосмузі, неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб, у тому числі з невстановленими слідством особами, спільно та погоджено з ними, під час незаконного позбавлення волі викраденого за його наказом ОСОБА_26 , умисно заподіював потерпілому сильні фізичні та моральні страждання шляхом мучення, а саме у спосіб стискання геніталій потерпілого, викручування йому рук та чинення інших насильницьких дій відносно нього, з метою примусити його зробити визнання в участі в Революції Гідності, а також отримати відомості про організаторів та фінансування протестних акцій в м. Києві, якими потерпілий взагалі не володів.
При цьому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво вчиненню катування відносно ОСОБА_26 та виконуючи відведену йому роль, діючи за попередньою змовою у групі осіб,погоджено з особою 1, особою 2, особою 3 та особою 4, з моменту прибуття до наметового табору, а саме з 0 год. 05 хв. і до приблизно 0 год. 30 хв. 22.01.2014, сприяв катуванню відносно ОСОБА_26 , а саме, шляхом надання іншим співучасникам злочину, зокрема особі 2, засобів та усунення перешкод - у спосіб недопущення вільного переміщення ОСОБА_26 , у безпосередній близькості до якого ОСОБА_3 під час вчинення злочину періодично перебував спільно з іншими, у тому числі невстановленими слідством, особами у групі з ними, умисно перешкоджаючи, таким чином, вільному вибору поведінки потерпілим, волевиявленню останнього щодо залишення місця незаконного позбавлення волі та катувань, зокрема, втечі, крім того, проникненню на територію розміщення намету, у якому утримували потерпілого, сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво у вчиненні катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань шляхом мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі - отримати від нього відомості та визнання, здійсненого за попередньою змовою групою осіб, а саме у сприянні вчиненню вказаного злочину іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України за таких обставин:
17.02.2014 у зв`язку із намірами правоохоронних органів здійснити 18.02.2014 силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності у м. Києві, ОСОБА_28 , особа 26, особа 27, та особа 28, досудове розслідування за підозрою яких здійснюється у інших кримінальних провадженнях, отримали від невстановлених слідством організаторів злочину вказівку про необхідність вчинення різного роду групових незаконних насильницьких дій стосовно учасників акцій протесту в Маріїнському парку, на вулицях Липській, Володимирській, Великій Житомирській, площі Михайлівській в м. Києві, із використанням вогнепальної зброї та предметів, заздалегідь спеціально пристосованих до спричинення тілесних пошкоджень, поєднуючи ці дії із грубим порушенням громадського порядку та вчиненням масових безладів для залякування протестувальників, з метою подальшого припинення ними реалізації свого конституційного права на проведення мирних мітингів, зборів, походів та демонстрацій.
Погодившись взяти участь у вищевказаних злочинах, особа 26, особа 27 та особа 28 запропонували особі 29, особі 30, особі 31, особі 32, особі 33, особі 34, особі 35, досудове розслідування за підозрою яких здійснюється у інших кримінальних провадженнях, та іншим невстановленим особам також прийняти участь у вчиненні цих злочинів, на що останні погодились. При цьому, особа 26, особа 27 та особа 28, а також інші невстановлені слідством особи, для реалізації вказаних злочинних завдань, за допомогою у тому числі правоохоронних органів, в невстановлений слідством час та в невстановленому слідством місці, частково забезпечили особу 29, особу 30, особу 31, особу 32, особу 33, особу 34, особу 35 та їх співучасників вогнепальною, холодною зброєю, засобами спеціального призначення, металевими щитами та іншими предметами спеціально пристосованими та заготовленими для нанесення тілесних пошкоджень.
При цьому, особа 29, особа 30, особа 31, особа 32, особа 33, особа 34, особа 35 та інші невстановлені особи, домовившись діяти узгоджено та розподіливши між собою вищевказану зброю, усвідомлювали та передбачали, що застосування кожним з них отриманого різновиду зброї до протестувальників призведе до виконання їх спільного умислу на перешкоджання проведенню мітингів, зборів, походів та демонстрацій, шляхом спричинення протестувальникам тілесних пошкоджень та вчинення їх вбивств, і бажали досягнення саме такого результату, свідомо допускаючи невизначене коло жертв з метою досягнення наведеного спільного злочинного умислу.
Крім того, особа 27, особа 28 та особа 26 організували інших осіб, яким запропонували за участь у перешкоджанні акціям протесту, грошову винагороду в розмірі 100 доларів США, кожному.
Надалі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства та зброї, особа 26, 17.02.2014 приблизно о 17 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, запропонував раніше знайомому особі 4 за грошову винагороду прийняти участь у перешкоджанні учасникам мирних акцій, що полягала б у залучені цивільних осіб (так званих «тітушок») для недопущення вільного переміщення протестувальників у межах центральної частини міста Києва.
Отримавши вказану пропозицію від особи 26, особа 4 погодився та зобов`язався знайти осіб, які візьмуть участь у відповідних діях.
Виконуючи вказівку особи 26, в невстановлений слідством спосіб та час, особа 4 залучив до виконання вищезазначеного злочинного плану ОСОБА_3 та інших, у тому числі невстановлених слідством осіб.
18.02.2014 близько 14 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, особа 4 за попередньою домовленістю зустрівся із особою 26 в офісі останнього, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 21, та отримав від нього вказівку щодо недопущення 18.02.2014 можливості вільного переміщення мітингувальників зі сторони Майдану Незалежності в бік Львівської площі. При цьому, особа 26 визначив, що залучені особою 4 цивільні особи повинні перешкоджати вільному переміщенню мітингувальників на перехресті вулиць Володимирівської та Великої Житомирської в м. Києві, а також здійснити протиправні дії відносно учасників акції протесту на вул. Прорізній в м. Києві, з метою їх залякування.
В цей же день, після зустрічі особи 4 та особи 26, точний час слідством не встановлено, особа 4, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: вул. Патріса Лумумби (на даний час Іоана Павла ІІ), 25 в м. Києві, залучив до виконання обумовленого злочинного плану ОСОБА_3 , та інших, у тому числі невстановлених слідством осіб.
З метою реалізації злочинного плану, 18.02.2014, у невстановлений слідством час, особа 4 надав вказівку ОСОБА_3 та іншим, у тому числі невстановленим слідством осіб, прибути на вул. Прорізну у м. Києві, доставивши туди заздалегідь заготовленні вибухові предмети.
18.02.2014 приблизно о 18 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, особа 4, ОСОБА_3 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, прибули на вул. Прорізну в м. Києві.
Так, діючи умисно у складі групи осіб, з метою реалізації спільного злочинного плану, спрямованого на вчинення хуліганських дій відносно учасників акцій протесту, маючи з собою заздалегідь заготовленні вибухові предмети загальною кількістю близько 50 штук, які знаходились у двох поліетиленових пакетах, почали рух по вул. Прорізній в бік вул. Хрещатик в м. Києві, зупинившись на проїжджій частині на тротуарі вул. Прорізної, біля п`ятого та восьмого будинків.
Після цього, діючи групою, перебуваючи у громадському місці, виконуючи заздалегідь узгоджений злочинний план, спрямований за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства відносно учасників акції протесту, з метою їх залякування та зриву проведення масового заходу, особа 4, ОСОБА_3 та інші, в тому числі невстановлені слідством особи почали кидати заздалегідь заготовлені вибухові предмети в напрямку учасників акції протесту, що знаходились на вул. Хрещатик у м. Києві.
Після використання усіх вибухових предметів, завершивши виконання хуліганських дій, особа 4, ОСОБА_3 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, направились до пам`ятника Богдана Хмельницького на Софіївській площі в м. Києві.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.
Також, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 340 КК України за наступних обставин.
18.02.2014 приблизно о 22 год. 00 хв., точний час до судовим розслідуванням не встановлено, продовжуючи виконувати заздалегідь узгоджений злочинний план, особа 26, особа 4, залучений останнім ОСОБА_3 , та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, зібрались біля пам`ятника Богдана Хмельницького на Софіївській площі у місті Києві, де їм невстановленою слідством особою було доведено вимогу про недопущення протестувальників, що будуть рухатись від Михайлівської площі, до місць проведення масових акцій протесту в районі вул. Хрещатик та Майдану Незалежності у місті Києві або в зворотному напряму, для незаконного перешкоджання, таким чином, проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Надалі, з метою реалізації вказаного злочинного плану, особа 4, ОСОБА_3 , та інші, у тому числі невстановлені слідством, особи близько 22 год., висунулись на перехрестя вулиць Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві, де вже перебували особа 27, особа 28, особа 35, особа 30, особа 31, особа 33, особа 34, особа 32, особа 29, залучений ним особа 36 та інші, у тому числі невстановлені слідством, особи.

У вказаний час зі сторони Михайлівської площі почали збиратись особи, які приймали участь у акціях протесту. Побачивши це, особа 30, особа 31, особа 32, особа 33, особа 34, особа 35, особа 29, особа 36, особа 28, особа 27 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, чітко усвідомлюючи відсутність будь-якої загрози для них зі сторони мітингувальників, які рухались по вул. Великій Житомирській з боку Михайлівської площі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, почали вести невибіркову стрільбу на ураження з наявної у них вогнепальної зброї, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників та залякування інших, внаслідок чого тілесні пошкодження різного ступеню тяжкості отримали: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

При цьому вищеописані дії особи 30, особи 31, особи 32, особи 33, особи 34, особи 35, особи 29, особи 36, особи 28, особи 27 та інших, у тому числі невстановлених слідством осіб, щодо невибіркового застосування вогнепальної зброї до протестувальників, з метою умисних вбивств останніх, не охоплювались умислом ОСОБА_3 , який був спрямований на перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства шляхом вчинення хуліганських дій.

18.02.2014 о 23.57 год. до перехрестя вулиць Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві під`їхав автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , із якого за допомогою телефону кореспондент газети «Вести» ОСОБА_36 здійснював відеозапис подій. З метою протидії фіксації своїх протиправних дій, особа 29., особа 5 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, з хуліганських мотивів, вирішили зупинити автомобіль та вжити заходи, спрямовані на позбавлення життя осіб, що перебували в автомобілі, аби останні не могли зафіксувати їх дії. З цією метою невстановлена слідством осіб кинула світлошумову гранату під автомобіль, від вибуху якої було спричинено його пошкодження та зупинку поруч із входом до будівлі МНС України в м. Києві, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 13.

Одразу після цього невстановлені слідством особи, діючи умисно, спільно та погоджено, з метою умисного пошкодження майна, а саме автомобілю «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , належного на праві власності ОСОБА_37 , застосовуючи дерев`яні кийки, палиці, демонструючи вогнепальну зброю та погрожуючи її використанням відносно осіб, які перебували на той час в автомобілі, а саме ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , почали пошкоджувати зазначений автомобіль, наносячи удари по склу та кузову автомобіля, в результаті яких були спричинені пошкодження з чотирьох сторін кузову ударного типу та кульові пошкодження днища та стелі.

Так, особа 5, діючи з хуліганських мотивів, у складі групи осіб, маючи намір вчинити дії, спрямовані на позбавлення життя двох і більше осіб, що перебували в салоні автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , використовуючи заздалегідь заготовлену вогнепальну зброю та боєприпаси, у вигляді переробленого на вогнепальну зброю пістолету Форт-12р калібру 9 мм Р.А., серії НОМЕР_16 та перероблених на боєприпаси патронів «S&B 9 mm Р.А. Blanc», здійснив не менше трьох пострілів у салон вищезазначеного автомобіля, однак з причин, незалежних від його волі, не влучив в жодну із осіб, що знаходились в автомобілі.

В подальшому особа 5, продовжуючи діяти відповідно до раніше узгодженого плану, з хуліганських мотивів, у складі групи осіб, маючи намір вчинити дії, спрямовані на позбавлення життя осіб, що перебували в салоні автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , силоміць, із застосування фізичної сили та насильства, витягнув ОСОБА_41 із переднього пасажирського сидіння зазначеного автомобіля, кинув на землю та спільно з іншими, в тому числі, невстановленими слідством особами наносив удари потерпілому по різним частинам його тіла, ОСОБА_36 , у свою чергу, розуміючи загрозу своєму життю та здоров`ю, будучи фізично розвиненим, вирвався та побіг по вулиці Велика Житомирська, у напрямку Львівської площі.

Побачивши це, особа 29, діючи умисно, реалізовуючи спільний з особою 5 та іншими, в тому числі, невстановленими слідством особами умисел, маючи намір завдати потерпілому ОСОБА_39 смертельних поранень, здійснив у нього постріл з невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши потерпілому вогнепальне поранення грудної клітини, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В цей час ОСОБА_3 , помітивши, що раніше не відомий йому ОСОБА_36 намагається втекти, не будучи обізнаним про наміри особи 29, особи 5 та інших співучасників злочину, у тому числі невстановлених слідством, вчинити вбивство потерпілого, а також про заподіяння потерпілому вищевказаного вогнепального поранення, діючи умисно, у складі групи осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій з метою перешкоджання проведенню акцій протесту, маючи намір вжити заходи для забезпечення іншим учасникам можливості заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, наздогнав ОСОБА_41 , і, застосовуючи фізичну силу, перебуваючи з лівого боку від потерпілого, збив з ніг, після чого утримував руками за верхню частину тіла та одягу до тих пір, поки до ОСОБА_41 не підбігли особа 4, особа 33, та інші, у тому числі невстановлені слідством, особи, які за допомогою дерев`яних палиць нанесли ОСОБА_39 не менше п`ятнадцяти ударів у різні частини тіла.

В подальшому, 19.02.2014 близько 00 год. 40 хв. ОСОБА_36 був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де помер від раніше отриманого вогнепального поранення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, із застосуванням фізичного насильства, тобто злочин, передбачений ст. 340 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України за наступних обставин.

18.02.2014 приблизно о 22 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, продовжуючи виконувати заздалегідь узгоджений злочинний план, особа 26, ОСОБА_42 , залучений ним ОСОБА_3 , та інші, у тому числі невстановлені слідством, особи зібрались біля пам`ятника Богдана Хмельницького на Софіївській площі у місті Києві, де їм, невстановленою слідством особою, було доведено вимогу про недопущення протестувальників, що будуть рухатись від Михайлівської площі, до місць проведення масових акцій протесту в районі вул. Хрещатик та Майдану Незалежності у місті Києві або в зворотному напряму.

Надалі, з метою реалізації вказаного злочинного плану, ОСОБА_42 , ОСОБА_3 , та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, близько 22 год. висунулись на перехрестя вулиць Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві, де вже перебували особа 27, особа 28, особа 35, особа 30, особа 31, особа 33, особа 34, особа 32, особа 29, залучений ним особа 36 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи.

У вказаний час зі сторони Михайлівської площі почали збиратись особи, які приймали участь у акціях протесту. Побачивши це, особа3, особа 31, особа 32, особа 33, особа 34, особа 35, особа 29, особа 36, особа 28, особа 27 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, чітко усвідомлюючи відсутність будь-якої загрози для них зі сторони мітингувальників, які рухались по вул. Великій Житомирській з боку Михайлівської площі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств осіб протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, почали вести невибіркову стрільбу на ураження з наявної у них вогнепальної зброї, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників та залякування інших, в наслідок чого тілесні пошкодження різного ступеню тяжкості отримали: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

Крім того, 18.02.2014 о 23.57 год. до перехрестя вулиць Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві під`їхав автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , із якого за допомогою мобільного телефону кореспондент газети «Вести» ОСОБА_36 здійснював відеозапис подій. З метою протидії фіксації своїх протиправних дій, особа 29, особа 5 та інші, у тому числі невстановлені слідством особи, з хуліганських мотивів, вирішили зупинити автомобіль та вжити заходи, спрямовані на позбавлення життя осіб, що перебували в автомобілі, аби останні не могли зафіксувати їх дії. З цією метою невстановлена слідством особа кинула світлошумову гранату під автомобіль, від вибуху якої було спричинено його пошкодження та зупинку поруч із входом до будівлі МНС України в м. Києві, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 13.

Одразу після цього невстановлені слідством особи, діючи умисно, спільно та погоджено, з метою умисного пошкодження майна, а саме автомобілю «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , належного на праві власності ОСОБА_37 , застосовуючи дерев`яні кийки, палиці, демонструючи вогнепальну зброю та погрожуючи її використанням відносно осіб, які перебували на той час в автомобілі, а саме ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , почали пошкоджувати зазначений автомобіль, наносячи удари по склу та кузову автомобіля, в результаті яких були спричинені пошкодження з чотирьох сторін кузову ударного типу та кульові пошкодження днища та стелі.

Так, особа 5, діючи відповідно до раніше узгодженого плану, з хуліганських мотивів, у складі групи осіб, маючи намір вчинити дії, спрямовані на позбавлення життя двох і більше осіб, що перебували в салоні автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , використовуючи заздалегідь заготовлену вогнепальну зброю та боєприпаси, у вигляді переробленого на вогнепальну зброю пістолету Форт-12р калібру 9 мм Р.А., серії НОМЕР_16 та перероблених на боєприпаси патронів «S&B 9 mm Р.А. Blanc», здійснив не менше трьох пострілів у салон вищезазначеного автомобіля, однак з причин, незалежних від його волі, не влучив в жодну із осіб, що знаходились в автомобілі.

В подальшому особа 5, продовжуючи діяти відповідно до раніше узгодженого плану, з хуліганських мотивів, у складі групи осіб, маючи намір вчинити дії, спрямовані на позбавлення життя осіб, що перебували в салоні автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_15 , силоміць, із застосування фізичної сили та насильства, витягнув ОСОБА_41 із переднього пасажирського сидіння зазначеного автомобіля, кинув на землю та спільно з іншими, в тому числі, невстановленими слідством особами наносив удари потерпілому по різним частинам його тіла, ОСОБА_36 , у свою чергу, розуміючи загрозу своєму життю та здоров`ю, будучи фізично розвиненим, вирвався та побіг по вулиці Велика Житомирська, у напрямку Львівської площі.

Побачивши це, особа 29, діючи умисно, реалізовуючи спільний з ОСОБА_43 та іншими, в тому числі, невстановленими слідством особами умисел, маючи намір завдати потерпілому ОСОБА_39 смертельних поранень, здійснив у нього постріл з невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши потерпілому вогнепальне поранення грудної клітини, що за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

В цей час, ОСОБА_3 , помітивши, що раніше не відомий йому ОСОБА_36 намагається втекти, не будучи обізнаним про наміри особи 29, особи 5 та інших співучасників злочину, у тому числі невстановлених слідством, вчинити вбивство потерпілого, а також про заподіяння потерпілому вищевказаного вогнепального поранення, діючи умисно, у складі групи осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій з метою перешкоджання проведенню акцій протесту, маючи намір вжити заходи для забезпечення іншим учасникам можливості заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, наздогнав ОСОБА_41 , і, застосовуючи фізичну силу, перебуваючи з лівого боку від потерпілого, збив з ніг, після чого утримував руками за верхню частину тіла та одягу до тих пір, поки до ОСОБА_41 не підбігли ОСОБА_42 , ОСОБА_44 , та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, які за допомогою дерев`яних палиць нанесли ОСОБА_39 не менше п`ятнадцяти ударів у різні частини тіла.

В подальшому, 19.02.2014 близько 00 год. 40 хв. ОСОБА_36 був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де помер від раніше отриманого вогнепального поранення, заподіяння якого не охоплювалось умислом ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

30 серпня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Держаному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою Сторони угоди про визнання винуватості підтвердили, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування, а також у судових провадженнях відносно співучасників інкримінованих йому злочинів, давав правдиві, повні, детальні, послідовні показання про події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню), у тому числі як викривальні свідчення щодо своєї участі у злочинах, так і стосовно участі у злочинах інших осіб, чим активно сприяв у проведенні кримінального провадження щодо себе та таких осіб, крім того, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, про які обізнаний обвинувачений, та осіб, які вчинили відповідні злочини, а також суспільного інтересу в виявленні інших, у тому числі, більш тяжких кримінальних правопорушень.
Сторони вважають істотною для даного кримінального провадження ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , в процесі вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 127КК України, особисто не застосовував до потерпілого ОСОБА_26 фізичного насильства та не висловлював на його адресу погроз, а також на відміну від ряду інших співучасників злочину, не мавпри собі предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень та не наносив ударів потерпілому ОСОБА_39 ; у вчиненні злочинів щиро розкаявся і дав викривальні свідчення щодо участі у злочинах інших осіб.
Також вважають істотною ту обставину, що в умовах вчинення злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , групою осіб, у співучасті, зокрема злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 5. ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 296КК України, роль останнього у таких злочинах, з огляду на фактично виконані ним дії, є меншою передусім у порівнянні з роллю організаторів, а також співвиконавців злочинів, які безпосередньо застосовували фізичне насильство, у тому числі катування, та висловлювали погрози на адресу потерпілого ОСОБА_26 , а так само співвиконавців злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, які із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, наносили удари ОСОБА_45 .

При узгодженні покарання враховано характер та ступінь участі ОСОБА_3 у злочинах, у вчиненні яких у співучасті він обвинувачується, обставини, що пом`якшують покарання та у своїй сукупності істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, а саме, активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю злочинів, його щире каяття, а також дані, що характеризують особу ОСОБА_3 , зокрема, наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей, той факт, що він є раніше не судимим.
Таким чином, сторони даної угоди узгодили покарання, яке має понести ОСОБА_3 , а саме:
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 5(п`ять) місяців;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за вчинення злочину, передбаченого ст. 340 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, сторони узгодили остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Згідно тексту угоди на ОСОБА_3 покладено обов`язок щодо співпраці у викритті інших учасників вчинених ним злочинів (кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами) у ході досудового розслідування і судового розгляду у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 та виділених з нього проваджень, а також на стадії судового розгляду у кримінальному провадженні №0000358 від 19.02.2018 та у інших провадженнях відносно злочинів, у яких обставини вчинених ним злочинів повністю чи частково належатимуть до предмету розслідування (судового розгляду) у таких провадженнях у зв`язку з пов`язаністю відповідних злочинів чи окремих елементів їх складів.

Зокрема, серед іншого, на ОСОБА_3 покладається обов`язок добросовісно виконувати свої обов`язки у таких кримінальних провадженнях, давати правдиві та повні покази.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зокрема, що для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4, п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які роз`ясненні підозрюваному ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності передбаченої ст. 389-1 КК України.

Потерпілі ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з даною угодою між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості ознайомлені та надали письмову згоду на її укладення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі також допускається в разі надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважала, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди вона розуміє.
Захисник вважав, що при укладенні угоди дотриманні вимоги закону та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, від яких потерпілими є ОСОБА_26 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В судовому засіданні судом встановлено, що потерпілими надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором. Потерпілі не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
З урахуванням того, що обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання, яке необхідно відбувати реально, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без зміни.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 30 серпня 2018 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Держаному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 296, ч.4 ст.296, ст. 340 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:
за ч.5 ст. 27. ч.2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки і п`ять місяців;
за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
за ст. 340 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 09 березня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в ІТТ ГУ НП в м.Києві.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя