Справа № 713/251/18
Провадження №1-кп/713/81/18
ВИРОК
іменем України

20.07.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 17.01.2018 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

18.03.2002 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3,357 ч.3 КК України до покарання у виді позбавленням волі терміном 3 роки. Звільнений від покарання із застосуванням ст.75,76 КК України строком 3 роки;

22.07.2005 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ст.186 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавленням волі 2 роки 6 шість місяців. Згідно ухвали Долинського районного суду Чернівецької області від 21.11.2006 року звільнений умовно достроково невідбутий строк 7 місяців 26 днів.

27.06.2008 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ст.121 ч.1,296 ч.4 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до шести років два місяці позбавлення волі.

27.04.2010 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 187 ч. 2, 69, 186 ч. З, 70, КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці, 18.03.2013 року звільнений Катеринівською ВК Рівненської області №46 по відбуттю терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 12.01.2018 року біля 11 години 00 хвилин, переслідуючи умисну, корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майні перебуваючи в магазині «Добробут», що за адресою: АДРЕСА_2 , що належить приватному підприємцю ОСОБА_5 діючи повторно, шляхом вільного доступу, з прилавку магазину, розміщеної біля вхідних дверей, таємно викрав бензопилу марки «Штіль-18» вартістю 4275 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4275 гривень

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненні крадіжки та надав пояснення, аналогічні викладеним у обвинувальному акті. Щиро розкаюється та просить суворо не карати. Викрадену бензопилу повернув.

При встановленні обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, при відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду та сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні ОСОБА_4 , покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчинення ним кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, те що він визнав повністю свою вину, щиро розкаявся в скоєному, по місцю проживання характеризується посередньо, здійснює догляд за перестарілим батьком, в ході судового засідання дав правдиві та визнавальні показання, які узгоджуються між собою та доказами, активно сприяв встановленню об`єктивної істини по справі , позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 матеріальну шкоду їй відшкодував і вона претензій до нього не має.

Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд в повній мірі враховує особу обвинуваченого, а саме посередню характеристику по місцю проживання. А також те, що останній будучи раніше неодноразово судимим ,за вчинення кримінальних правопорушень в тому числі корисливих і тяжких злочинів належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену судимість знову вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.2 КК України.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення , особи винного ОСОБА_4 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді арешту , оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів .

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строком 3 (три) місяці.

Строк покарання вирахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази, бензопилу марки «Штіль-18», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ,-залишити за нею.

ДВД- диски залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1