Єдиний унікальний номер 234/2392/18
Номер провадження 11-сс/775/155/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 березня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали, до Краматорського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000137 від 25.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В клопотанні слідчий вказав, що ОСОБА_9 , працюючи на посаді заступника керівника військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Конституції України і Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції», переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення починаючи з 04.12.2017р. вимагав та 21.03.2018 р. близько 08 год. 30 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 грн. за позитивне вирішення питання щодо укладення договору оренди комунального нерухомого майна територіальної громади м. Торецька.

21.03.2018 р. на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області проведено обшук в будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, речі документи: оригінали документів, що характеризують особу ОСОБА_9 та його соціальні зв`язки, світлокопії документів так званої «ДНР», посвідчення про відрядження, повістки та закордонний паспорт ОСОБА_9 ; грошові кошти у сумі 1 300 доларів США, 150 євро, 1108 гривень; нумізматична колекція в альбомах з вмістом монет виробництва СРСР, ЗФРЮ, Придністровської Молдавської Республіки, США, Великобританії, Австралії, Німеччини періоду 3 Рейху, України, Бельгії, Російської Федерації та Російської імперії у кількості 104 монет; роздруківка з невстановленого інтернет-видавництва, флеш-накопичувач та набій калібру 9 мм. до пістолету Макарова з маркуванням 38-32.

22.03.2018 р. вказані грошові кошти, документи та речі були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене майно, а саме набій калібру 9 мм до пістолету Макарова з маркуванням НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

На ухвалу слідчого судді від прокурора надійшла апеляційна скарга, в якій він просить частково скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою накласти арешт на грошові кошти у сумі 1300 доларів США, 150 євро, 1108 гривень. В решті ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, представника та власників майна, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Настання негативних наслідків за результатами накладення арешту на вказане майно для інших осіб не передбачається.

Як встановлено з матеріалів судової справи, гроші на які вимагають накласти арешт, не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі на обшук.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи , які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто гроші, на які просять накласти арешт, в розумінні ч.7 ст. 236 КПК - вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо щодо яких є достатні підстави вважати, що вони 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки останнім не доведено, що грошові кошти у сумі 1 300 доларів США, 150 євро, 1108 гривень належать підозрюваному, є предметом злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що вони містять на собі сліди злочину, мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 26 березня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді