Ухвала

21 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 290/250/17
Провадження № 51-712 ск 17

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,
в с т а н о в и в:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з клопотанням від 7 вересня 2018 року, яке по суті є касаційної скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Процесуальною формою звернення до суду касаційної інстанції є касаційна скарга.
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається, яке судове рішення оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. Засуджений звертається до касаційного суду зі скаргою, зі змісту якої не зрозуміло, яке саме судове рішення він оскаржує, коли та яким судом воно постановлено, не наводить підстав для перегляду судових рішень щодо нього, обґрунтування своїх вимог та не зазначає, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних рішень.

Крім того, зазначене у касаційній скарзі прохання засудженого до суду касаційної інстанції сформульовано без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, засуджений не долучив копії оскаржуваних судових рішень, що позбавляє касаційний суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог ст. ст. 424, 426 КПК України та переглянути оскаржувані судові рішення в порядку, передбаченому главою 32 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3