Справа№200/5506/15-к
Провадження №1кс/200/2083/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м.Дніпропетровська, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -
ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокуратури м.Дніпропетровська, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначає, що 06.02.2015 року він надіслав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про скоєння у відношенні нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.2 ст.296, ч.3 ст.365 КК України. 13.03.2015 року він отримав лист щодо скерування його заяви до прокуратури м.Дніпропетровська, але станом на 16.03.2015 року відомості за його заявою до ЄРДР не внесені, що є порушенням ст.214 КПК України.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на її безпідставність, просив у ній відмовити.
Розглянувши скаргу, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні за наступних підстав.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені у ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела. Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Судом встановлено, що 06.02.2015 року ОСОБА_3 склав на ім`я прокурора Дніпропетровської області заяву про вчинення злочину невстановленими особами при проведенні досудового розслідування №0001205 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, що полягає у викрадені належного йому речового доказу мобільного телефону марки Iphone 5, та підміні його на іншу модель Iphone 4, який йому не належить. На підтвердження зазначених обставин, заявник надав лише копію протоколу обшуку від 19.11.2013 року.
Таким чином, факт викрадення мобільного телефону марки Iphone 5, дослідження у судовому засіданні в якості речового доказу іншого мобільного телефону заявником не доведений.
Листом прокуратури Дніпропетровської області від 13.02.2015 року заяву ОСОБА_3 переадресовано до прокуратури м.Дніпропетровська для організації розгляду звернення з питань досудового розслідування та ін.
Враховуючи, що заява ОСОБА_3 не містить викладу обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, доказів втрати чи підміни речового доказу, проведення з цього приводу службового розслідування чи реагування на такий випадок суду не представлено заявником, а отже не відповідає вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, суд приходить до висновку про безпідставність скарги на бездіяльності прокурора, у задоволенні якої слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м.Дніпропетровська, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1