Суддя ОСОБА_1
Справа № 640/7296/18
Провадження № 1-кп/644/649/18
У Х В А Л А
21 вересня 2018 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю: прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , секретаря ОСОБА_8 , у відкритому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
У зв`язку з закінчення строку дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених, судом поставлене питання про доцільність їх продовження.
Прокурор посилався на необхідність продовження тримання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, оскільки ризики того, що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, спробувати ухилитись від суду чи незаконно впливати на свідків, продовжують зберігатись. Також прокурор вважав необхідним продовжити запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді застави, так як вважав, що ризики, передбачені п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують зберігатись.
Захисники обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вважали недоцільним та безпідставним продовження тримання їх підзахисних під вартою, в обґрунтування чого посилалися на відсутність ризиків, на які посилається прокурор, та які б обумовлювали необхідність зберігати їх підзахисним такий суворий вид запобіжного заходу, як арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 проти продовження підзахисному запобіжного заходу у вигляді застави також заперечував, посилався на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.
Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд приймає до уваги, що на момент розгляду даного питання існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченими інкримінованих ним злочинів та ризики того, що обвинувачені можуть вчинити спробу переховуватись від суд чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
На підтвердження зазначених ризиків свідчить, по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення і в разі доведеності вини, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а, по друге, відсутність у обвинувачених законних джерел до існування, обвинувачення їх у систематичному вчиненні злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку, як джерела до існування.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 процесуальних обов`язків і не перешкодить можливим спробам продовження останніми злочинної діяльності або ж переховуванню від суду.
Також суд не вбачає підстав для скасування чи зміни обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра у вчиненні ним інкримінованих злочинів залишається обґрутованою, а ризики, визначені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, такими що продовжують зберігатись з підстав, які наведені вище.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Дію запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою продовжити до 19 листопада 2018 року.
Дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді застави продовжити до 19 листопада 2018 року.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування;
4) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2