Справа № 202/3399/18
Провадження № 1-кс/202/5975/2018
УХВАЛА

28 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Чумаки П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: повна середня, одруженого, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
07.06.2018 року о 10 год. 25 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
07.06.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
01.08.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 год. 30 хв. 29.09.2018 року.
Строк дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закінчується о 12 год. 30 хв. 29.09.2018 року.
Постановою заступника прокурора області від 16.07.2018 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000194 продовжено до шести місяців, тобто до 23.11.2018 року.
Щодо твердження у судовому засіданні при розгляді даного клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про незаконність постанови заступника прокурора області від 16.07.2018 року про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000194, слід зазначити наступне. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав законну силу 15.12.2017 року п. 22 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Оскільки відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань були внесені по даному кримінальному провадженню 27.01.2018 року заступником прокурора області було правомірно винесено постанову про продовження строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000194.
24.09.2018 року слідчому судді надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, кримінального провадження №0000194, заслухавши думку прокурорів, захисників, підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що по кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування виконані необхідні слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим, закінчити розслідування у чотирьохмісячний строк немає можливості, оскільки виникла необхідність у долучені до кримінального провадження ряду висновків експертиз по вже призначеним дослідженням, які проводяться в експертних установах іншої області, у проведенні додаткових заходів направлених на встановлення місцезнаходження речових доказів, а саме: вогнепальної зброї за допомогою якої було скоєно злочин та на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та перевірку зібраних доказів.
Крім цього, слідчий наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено довічне позбавлення волі, що дає підстави вважати, що під загрозою застосування до нього найсуворішого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, знаходячись на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, слідчий вказав на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі може знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки проведеними слідством заходами на даний час місцезнаходження знаряддя вчинення злочину - вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, за допомогою якої було вбито ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також інші можливі речові докази, не встановлено та не вилучено, оскільки ОСОБА_7 володіє відомостями про місцезнаходження вказаних предметів, що підтверджується матеріалами НСРД, а саме протоколами залучення осіб до конфіденційного співробітництва в умовах ІТТ відносно підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_13 доданих до клопотання.
Крім того, слідчий зазначив про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, а саме осіб зі своїх дружніх зв`язків, мешканців с. Грушеватка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області та поряд розташованих територій (в тому числі осіб, які бачили перед вчиненням злочину на греблі в с. Грушеватка двох підозрілих осіб, якими ймовірно були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та зокрема на свідка ОСОБА_15 , який вдень вчинення злочину бачив автомобіль ОСОБА_7 в с. Грушеватка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, на якому вони туди приїхали, свого знайомого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є робітниками ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 може незаконно впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_14 з метою зміни його показів.
Однак слідчим у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та прокурорами у судовому засіданні не наведено достатніх доказів того, що на час розгляду даного клопотання заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного та не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які можуть свідчити, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно до ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини кожному, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями п. 1 цієї статті, має бути забезпечено розгляд справи судом у продовж розумного строку або звільнений під час провадження. Таке звільнення може бути обґрунтоване гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно правової позиції викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі "Харченко проти України" (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Слідчий суддя, враховує наведені захисниками посилання на практику Європейського суду з прав людини з приводу того, що суворість покарання не є визначальним доказом наявності ризику переховування підозрюваного та оцінює зазначений ризик із врахуванням обставин, визначених ст. 178 КПК України, зокрема того, що підозрюваний є фізичною особою підприємцем, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку та має постійний дохід, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 15.10.2005 року, має малолітню дитину дочку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 12.09.2006 року, яка знаходиться на його утриманні, згідно довідки КП "Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії" ДОР № 106 від 27.07.2018 року та виписки медичної картки стаціонарного хворого малолітня ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має захворювання серця, підозрюваний має місце реєстрації та проживає за місцем реєстрації з дружиною та донькою, що підтверджується довідкою Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області № 1520 від 20.09.2018 року. Однак, слідчий суддя не приймає до уваги посилання адвоката на те, що підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, суду з січня по червень 2018 року, оскільки ОСОБА_7 було повідомлено про підозру тільки у червні 2018 року та одразу застосовано стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з твердженням прокурорів, що на теперішній час продовжує існувати ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки існують підстави вважати, що у випадку перебування підозрюваного на свободі, він може вчинити дії щодо приховування, знищення, пошкодження зброї, місцезнаходження якої на теперішній час слідством не встановлено.
Слідчий суддя критично ставиться до посилання слідчого у клопотанні на можливість підозрюваним незаконно впливати на показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оскільки дані свідки вже були допитані органом досудового розслідування, про що свідчать протоколи допиту свідків від 06.08.2018 року, 22.08.2018 року та 27.08.2018 року та стосовно показів свідка ОСОБА_15 , оскільки покази останнього не заперечуються підозрюваним.
Згідно п. 4 ст. 176 КПК України менш тяжким запобіжним заходом є домашній арешт, який, на думку слідчого судді, може бути застосований до підозрюваного, оскільки підозрюваний працевлаштований та має постійний дохід, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має малолітню дитину на своєму утриманні, має місце реєстрації та проживає за місцем реєстрації з дружиною та донькою, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою характеристикою виданою головою Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області № 524 від 20.09.2018 року наданою захисником ОСОБА_20 та характеристикою виданою головою Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області № 312 від 11.06.2018 року доданою до клопотання, на підтвердження позитивної характеристики підозрюваного в судовому засіданні захисником останнього було надано заяви народних депутатів України ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про бажання взяти ОСОБА_7 на поруки, підозрюваний вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнає в повному обсязі.
З метою запобігання вищевказаним ризикам, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, практикою Європейського суду з прав людини, висвітленої в рішенні "Мамедов проти Росії" від 01.06.2006 року, "Харченко проти України" від 10.02.2011 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 9, 110, 131-132, 176-178, 181, 183-187, 193-198, 205-206, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України,слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят діб тобто до 10 години 24 хвилин "26" листопада 2018 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі зобов`язання:
?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
?не відлучатися з населеного пункту в якому проживає підозрюваний, без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи реєстрації;
?цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню окрім, як при проведенні слідчих дій;
?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

?носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1