Справа № 442/2271/18
Провадження № 1-кс/442/442/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про призначення стаціонарної психіатричної експертизи ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000668, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з клопотанням про призначення стаціонарної психіатричної експертизи ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 24.03.2018 о 15 год. 45 хв., ОСОБА_6 у торговому залі магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» що за адресою м. Дрогобич вул.Лесі Українки 14, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав з полиці вказаного магазину 5 шоколадок марки «Корона» загальною вартістю 235,95 грн., які належать ТзОВ ТВК «Львівхолод».

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Борислав, Львівської області, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, проте ухвалою Трускавецького міського суду від 30.03.2016 року застосовано заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, відносно якого 01.08.2017 до Дрогобицького міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України, 30.08.2017 до Бориславського міського суду скеровано обвинувальний акт за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України 16.04.2018 року складено та повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2018 було винесено ухвалу про задоволення клопотання та призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 . Згідно висновку судово-психіатричного експерта №188 від 18.04.2018 вбачається, що для уточнення діагнозу та глибини психічних розладів ОСОБА_6 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. А відтак, є всі підстави для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання зазначив, що на утримання підзахисного є двоє неповнолітніх дітей, з дружиною він розлучений, вона покинула його з дітьми, участі в утриманні та вихованні дітей не бере. Окрім цього, ОСОБА_6 здійснює офіційний догляд за своєю бабцею. Мати ОСОБА_6 на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом «інсульт». Вважає, що поміщення ОСОБА_6 до закладу охорони здоров`я для проведення йому стаціонарної психіатричної експертизи, є неможливим, так як двоє його дітей залишаться без нагляду та батьківського піклування. Окрім цього, вважає, що у висновку експертизи не обґрунтовано потреби у проведенні саме стаціонарної експертизи.

ОСОБА_6 в судовому засідання просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки даного злочину він не вчиняв, обставини є надуманими та змодельованими через його конфлікт із охоронцем. Просить не поміщати його стаціонарно для проведення експертизи, оскільки його колишня дружина покинула його з дітьми, шлюб між ними розірвано, вихованням дітей займається лише він, у випадку поміщення його на експертизу стаціонарно, діти будуть залишені без нагляду на деякий час. Окрім цього вказує на те, що минулого року його син перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 14.08.2017 з численними травмами, на даний час дитині самій важко пересуватись, син потребує стороннього догляду. Єдиною особою, яка б могла допомогти йому з дітьми є його мати. На даний час вона знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом «інсульт». Окрім цього, він здійснює догляд за своєю бабцею інвалідом І групи. Не заперечує проти призначення йому повторної амбулаторної психіатричної експертизи.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Вина у вчиненні вказаного злочину останнім підтверджуються зібраними по даному кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , СД диском на якому відображено відеозапис і з камер внутрішнього відео нагляду магазину «Рукавичка», який розташований на вул.Л.Українки 14, протоколом огляду предмету СД диску.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2018 ОСОБА_6 призначено амбулаторну психіатричну експертизу.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №188 від 18.04.2018 для уточнення діагнозу та глибини психічних розладів ОСОБА_6 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Статтею 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» № 8 від 30.05.1997 року судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі.

Підстави та порядок направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи регулюються ст. 509 КПК України.

У ч. 2 ст. 509 КПК України закріплено, що стаціонарна психіатрична експертиза може бути проведена в разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи.

Із викладеного важливо визначити необхідність здійснення саме тривалого спостереження та дослідження особи. Психіатрична експертиза може проводитись як в амбулаторному, так і в стаціонарному порядку. Причому згідно з п. 23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 жовтня 2001 року № 397, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі поставлені перед ними запитання обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Із викладеного вбачається, що амбулаторна психіатрична експертиза є первинною стосовно стаціонарної психіатричної експертизи.

На користь цієї позиції свідчать правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції (п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі "Акопян проти України", п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі "Руденко проти України"). При цьому жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту "е" п. 1 ст. 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило застосовується навіть якщо метою тримання заявника є отримання медичного висновку (пункти 47, 48 рішення від 05 жовтня 2000 року у справі "Вербанов проти Болгарії").

Одночасно Європейський Суд з прав людини у п. 96 рішення «Заїченко проти України № 2» від 26 лютого 2015 року наголошує, що особа не може вважатися "психічно хворою" та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання.

Разом з тим, основою організації амбулаторної психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади, є диспансерний метод надання медичної допомоги (Інструкція з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я від 22 січня 2007 року № 20). Формами диспансеризації є диспансерний нагляд та консультативний нагляд.

Такий нагляд проводиться або у зв`язку з потребою систематичного спостереження за хворим, або з метою систематичного спостереження. Крім цього, якщо немає підстав для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, особа або її законний представник мають право відмовитись від диспансерного нагляду, а підставою припинення консультативного нагляду може бути відсутність повторних звернень за амбулаторною або стаціонарною психіатричною допомогою впродовж 3 років, окрім осіб, які є інвалідами у зв`язку з наявним психічним розладом (п. 4.8 Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади при наданні амбулаторної психіатричної допомоги).
Разом з тим, слід враховувати правову позицію, висловлену у рішеннях Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні пп.«е» п.1 ст.5 конвенції (п.67 рішення від 5.06.2014 у справі «Акопян проти України», п.105 рішення від 17.04.2014 по справі «Руденко проти України». Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп.71 і 74 рішення від 16.06.2005 у справі «Шторк проти Німеччини»).
Виходячи із наведених вище обставин, зокрема те, що ОСОБА_6 своєї згоди на тримання його у психіатричному закладі не надав, покликаючись на об`єктивні причини, зокрема те, що він здійснює догляд та виховання двох неповнолітніх дітей та офіційно здійснює догляд за своєю бабцею, що стверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 та копією Довідки травматологічного відділення Центральної міської лікарні №16, та Довідкою Управління праці та соціального захисту населення №3976 від07.11.2017, враховуючи положення Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» про неможливість позбавлення дітей батьківського піклування та догляду, вважаю, що в задоволення клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 242, 509 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , про призначення експертизи стаціонарної психіатричної експертизи ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1