Провадження №11-кп/772/774/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю бухгалтер, вдівця, непрацюючого, раніше судимого:
- 04.12.2001 року Ленінським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст.229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, із іспитовим строком 3 роки;
- 23.01.2004 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць;
- 11.04.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин;
- 10.11.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.ч.1,2 ст.ст.185,70,72 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 3 роки, з іспитовим строком на 1 рік;
- 07.06.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.ст.185,70,75 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 3 роки, з іспитовим строком на 1 рік;
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
Відповідно до ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, яке визначено шляхом часткового поглинення призначеного покарання за вироком від 07.06.2017 року постановленим Вінницьким міським судом Вінницької області у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 24.05.2016 року о 13.50 год., перебуваючи в магазині «Світ кераміки», що розташований на четвертому поверсі Вінницького центрального універмагу, за адресою: м. Вінниця, площа Гагаріна 2, побачив на столі продавця-консультанта ОСОБА_10 , яка тимчасово залишила робоче місце, мобільний телефон «Ірhone 5S», внаслідок чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю ОСОБА_10 на робочому місці, таємно викрав зі столу належний останній мобільний телефон (смартфон) «Ірhone 5S 16 GB» (Spase Gray), торгової марки «Аррlе», із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень. Згідно висновку експерта №1716/16-21 від 24.06.2016 р., ринкова вартість телефону мобільного зв`язку (смартфону) торгової марки «Аррlе» моделі «Ірhone 5S 16 GB» (Spase Gray), з урахуванням зносу, станом на момент проведення експертизи, складає 7605,00 грн. В подальшому ОСОБА_8 із вказаним мобільним телефоном, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 7630 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 не оспорюючи правильності кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та доведеність його вини, просить скасувати оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеня тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2017 року, вчинив кримінальне правопорушення 24.05.2016 року, з огляду на що суд першої інстанції невірно визначив остаточне покарання ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення призначених покарань за цим вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2017 року, оскільки принцип часткового складання призначених покарань не застосовується та кожний вирок повинен виконуватися самостійно. Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2017 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 просить дану скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін, мотивуючи свої вимоги тим, що прокурор не наводить підстав скасування вироку, а саме невідповідності призначеного судом покарання ступеня тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Завдана потерпілій шкода на час постановлення оскаржуваного вироку відшкодована і потерпіла претензій не має, крім того даний злочин є середньої тяжкості, суттєвої шкоди ним завдано не було. Крім того, судом першої інстанції враховано, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та розслідуванню кримінального провадження. Також судом були досліджені характеризуючі дані: працевлаштувався, проходив стаціонарний курс реабілітації у центрі громадської організації «Здорова країна». На даний час обвинувачений є волонтером громадської організації «Здорова країна» та керує програмою «милосердя», що включає в себе допомогу людям, що опинилися в складних життєвих ситуаціях: забезпечення продуктами харчування та речами першої необхідності бездомних та малозабезпечених осіб. Крім того, обвинувачений здійснює співробітництво з органом пробації м. Вінниці, де проводить лекції і бесіди молоді, організовую суботники та прибирання на вулицях міста.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржуваний вирок без змін, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_8 належно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, за місцем проживання характеризується позитивно, з 28.07.2016 року обвинувачений проходив курс реабілітації закритого типу по програмі «Здорова страна Винница». Потерпілій у справі відшкодовано матеріальні збитки, та остання до нього претензій не має. Також суд врахував його відношення до скоєного: визнання винуватості, наявність обставин, що пом`якшує покарання: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, докази щодо обставин, які ніким не оспорювались судом не досліджувались згідно положень ч.3 ст.349 КПК, ніким вони не заперечуються, перевірці апеляційним судом не підлягають.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, зокрема, з мотивувальної його частини, суд першої інстанції застосовуючи до ОСОБА_8 інститут звільнення від відбування покарання врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинення кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував добровільно шкоду потерпілій (розписка від 22.07.2017), активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, обставини, які б обтяжували покарання відсутні, працевлаштувався, проходить стаціонарний курс реабілітації у Центрі суспільної організації «Здорова країна», де також характеризується позитивно, займається волонтерською діяльністю, що в сукупності свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим, в резолютивній частині оскаржуваного вироку суд першої інстанції визнавши винуватим та призначивши покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки не застосував до останнього інститут звільнення від відбування покарання (ст.75 КК України), обґрунтування необхідності якого міститься у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, що в свою чергу вказує на необхідність його зміни.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2018 подання Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації задоволено, ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку, з огляду на що з оскаржуваного вироку слід виключити застосування положень ч.4 ст.70, 72 КК України, як зайве.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.
З вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 виключити застосування положень ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, як зайве.
Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: (підпис)
Згідно з оригіналом