печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002986 від 20.09.2017,

В С Т А Н О В И В :

27.08.2018 Прокурор четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0003707 в ході проведення обшуку 22 серпня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 07 серпня 2018 року (справа № 757/38371/18-К) за місцем фактичного знаходження ПНВП «Технокомплекс» за адресою м. Дніпро вул. Ламана, буд. 17, а саме на 10 200 (десять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом 100 доларів у кількості 102 штуки та одночасно прокурор просить поновити строк на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явилася, про місце і час розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги підтримала.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002986 від 20.09.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), серед яких ТОВ «БУДМАРСЕЛЬТ», ТОВ «Вудпром-Трейд» та інші. Основним контрагентом ТОВ «Вудпром-Трейд», який відобразив в податковій звітності постачання товару, є ТОВ «БУДМАРСЕЛЬТ» ().

В свою чергу ТОВ «БУДМАРСЕЛЬТ» здійснює відображення реалізації товару в адресу ПНВП «Технокомплекс» ().

Співробітниками МОУ офісу великих платників податків ДФС проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ПНВП «Технокомплекс» та встановлено контрагентів ТОВ «БК «Метрополіс» (), ТОВ «Джантел» (), ТОВ «Делюкс-ЛТД» (), ТОВ «БК Укр-Тех Альянс» (код ЄДРПОУ 4156643), що належать до підприємств транзитно конвертаційної спрямованості та здійснює в подальшому зміну номенклатури товарно-матеріальних цінностей.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя злочину та майна, яке здобуте в результаті його вчинення, 22 серпня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 07 серпня 2018 року (справа № 757/38371/18-К) слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 проведено обшук в офісних приміщеннях, що розташовані на третьому поверсі за адресою м. Дніпро вул. Ламана, буд. 17, які фактично використовується ПНВП «Технокомплекс».

За результатами обшуку виявлено ряд речей та документів, щодо яких надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі. Разом з тим, в ході зазначеного обшуку вилучені також речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, але котрі призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення, винагороди за його вчинення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто набуті службовими особами ПНВП «Технокомплекс» кримінально протиправним шляхом, а саме грошові кошти у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом 100 доларів у кількості 102 штуки.

23.08.2018 слідчим винесено постанову про визнання вилучених коштів у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) доларів США речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з метою запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою збереження речових доказів наразі виникла необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом 100 доларів у кількості 102 штуки.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про поновлення строку на звернення з даним клопотанням про арешт майна, приймає доводом сторони обвинувачення, а саме, що обшук, в ході якого вилучене майно, проводився на іншій, територіально віддаленій від місця здійснення досудового розслідування території (в м. Дніпро Дніпропетровської області), а також враховуючи те, що останній день строку звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна припадав на неробочий день (24.08.2018), прокурор об`єктивно був позбавлений можливості звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у строки, передбачені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, а відтак строк для подачі даного клопотання про накладення арешту на вилучене майно підлягає поновленню.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Поновити пропущений строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення обшуку 22 серпня 2018 рокуза місцем фактичного знаходження ПНВП «Технокомплекс» за адресою м. Дніпро вул. Ламана, буд. 17.
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 22 серпня 2018 рокуна підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 07 серпня 2018 року (справа № 757/38371/18-К) за місцем фактичного знаходження ПНВП «Технокомплекс» за адресою м. Дніпро вул. Ламана, буд. 17, а саме на 10 200 (десять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом 100 доларів у кількості 102 штуки, зокрема на:

№ п/п№ купюриНомінал№ п/п№ купюриНомінал
1MB14718639B100 у.о.52HK48942396B100 у.о.
2MB14718640B100 у.о.53FE17960958A100 у.о.
3MB18141136E100 у.о.54HB68763397K100 у.о.
4LA17258390C100 у.о.55CL26352166B100 у.о.
5MB01898666E100 у.о.56HB22390955F100 у.о.
6MB181141169E100 у.о.57HB74510090B100 у.о.
7MB01898667E100 у.о.58HE14237161C100 у.о.
8MB5977918B100 у.о.59MB48767134D100 у.о.
9MB09739399B100 у.о.60HB13816345Q100 у.о.
10MB22578923E100 у.о.61KB47850081D100 у.о.
11HF94115516D100 у.о.62DA05140951A100 у.о.
12FK42980050B100 у.о.63CB71819947A100 у.о.
13FF62280731B100 у.о.64KE95195053A100 у.о.
14KB36649351P100 у.о.65KF05223008A100 у.о.
15HB35622207H100 у.о.66KF05223089A100 у.о.
16HB50650342K100 у.о.67KF05223051A100 у.о.
17KB36026663L100 у.о.68KF05223046A100 у.о.
18HE41064693D100 у.о.69KF05223044A100 у.о.
19KB75732342C100 у.о.70KF05223047A100 у.о.
20KL80419485B100 у.о.71KB78570668D100 у.о.
21HK52343536C100 у.о.72CB37963898A100 у.о.
22HB70960260H100 у.о.73HD24443902A100 у.о.
23HB41152860G100 у.о.74HL39121129F100 у.о.
24HF72735365B100 у.о.75HI36929159A100 у.о.
25KB43127591G100 у.о.76HL55850381F100 у.о.
26KL27633971A100 у.о.77CB31880161D100 у.о.
27KB98884347J100 у.о.78B96548916B100 у.о.
28KB63724651K100 у.о.79KH07377427A100 у.о.
29CB46880814C100 у.о.80DF49911488B100 у.о.
30HC48433375A100 у.о.81HB49994302H100 у.о.
31FF80455836A100 у.о.82HF67672479E100 у.о.
32KB10552166B100 у.о.83KB74027226G100 у.о.
33DC08408930A100 у.о.84KG46227437A100 у.о.
34FG63751129A100 у.о.85HA0 у.о.
35HE81597069B100 у.о.86FF97891853C100 у.о.
36KB30999210L100 у.о.87KB28180701J100 у.о.
37HE81597017B100 у.о.88CD03204694A100 у.о.
38KH63748580A100 у.о.89HB31217185D100 у.о.
39KB71121228P100 у.о.90HB91070705A100 у.о.
40FL77836353A100 у.о.91KL53478787B100 у.о.
41HJ48854513A100 у.о.92HG43302156B100 у.о.
42KJ07516483A100 у.о.93HB45087431B100 у.о.
43KL79031206A100 у.о.94CB66245962B100 у.о.
44HB78159805Q100 у.о.95HD59129168A100 у.о.
45HF06441196E100 у.о.96CB72329188B100 у.о.
46KB07261082E100 у.о.97KF80225729C100 у.о.
47KB54873637D100 у.о.98HE24677001B100 у.о.
48KB23953594D100 у.о.99KF15760071D100 у.о.
49KB68494856A100 у.о.100HK11232170D100 у.о.
50KB39708818E100 у.о.101FF69196083C100 у.о.
51HC89030692A100 у.о.102HB65360224P100 у.о.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1