Провадження №1-кп/761/429/2018
В И Р О К
іменем України

24 жовтня 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 листопада 2016 року за № 0015063) по обвинуваченню

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівка Васильківського району Київської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працює на посаді завідувача складу ТОВ «Літлхаус», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

24 листопада 2016 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Б. Хмельницького, 10 в м. Києві, рухаючись в крайній правій смузі, всупереч п. 2.3 «б», п. 10.1 Правил дорожнього руху, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність перед початком руху, зокрема не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух, при цьому допустив наїзд передньою лівою частиною згаданого автомобіля на потерпілого ОСОБА_4 , який знаходився біля вказаного автомобіля, внаслідок чого останній отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, при цьому пояснив, що 24 листопада 2016 року, близько 18 години 50 хвилин, розпочинаючи рух автомобілем «Шкода» по вул. Б.Хмельницького, 10 в м. Києві, проявив неуважність, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися (фактичні обставини щодо обвинувачення), і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження, за виключенням питання щодо цивільного позову, було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини обвинувачення в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 - щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 16934 грн. 91 коп. і відшкодування моральної шкоди - в розмірі 168875 грн. 28 коп.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав цивільний позов частково, а саме в частині відшкодування компенсації майнової шкоди в повному обсязі, а щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди лише в сумі 16934 грн. 91 коп.

Враховуючи, що відповідач не оспорює суму позову в частині задоволення майнової шкоди, яка об`єктивно підтверджена матеріалами справи та зважаючи на положення ст. 1166 ЦК України, згідно яких, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, при цьому шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується у випадках, встановлених законом, саме в цій частині позов має бути задоволений в межах зазначеної суми збитків (16934 грн. 91 коп.).

Щодо вирішення питання стягнення моральної шкоди, то судом, за клопотанням потерпілого, було призначено судово-психологічну експертизу, відповідно до висновку якої відповідачу ОСОБА_4 було завдано моральних страждань та орієнтований еквівалент грошової компенсації моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в літерному позначенні складатиме матеріальний еквівалент: 45,36 мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи становить 168 875 грн. 28 коп.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу (суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)), суд вважає, що цивільно-правові вимоги до обвинуваченого в частині стягнення згаданої суми, яка визначає розмір моральної шкоди, є необґрунтованими.

Так, вирішуючи позов в цій частині, судом враховуються вимоги Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема, пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

В судовому засіданні встановлено, що хоча і потерпілий ОСОБА_4 внаслідок травми, отриманої після ДТП, переносив певний час моральні страждання у зв`язку з фізичними стражданнями, порушенням нормальних життєвих зв`язків унаслідок порушення нормального (звичного) плину буття, однак такі страждання, враховуючи особливість отриманої травми, зокрема відсутність обставин щодо абсолютної неможливості приймати участь в соціальних процесах, не мали критичний ступінь мучення, як і не носили значно тривалий характер, при цьому і не призвели до вкрай невідворотних наслідків для потерпілого, з урахуванням і встановлених в суді особистих якостей останнього, таких як емоційна стабільність, висока фрустраційна толерантність, високій рівень психологічної зрілості, при цьому відчуття приниженості потерпілий має за своєю природою (а. 9 висновку експерта №4088/17-61, який в цій частині не піддається сумніву з боку суду). Таким чином, враховуючи характер й обсяг фізичних та моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , тривалість та зміст психоемоційних переживань, понесених ним внаслідок отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 листопада 2016 року, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, направлені для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, в тому числі беручи до уваги і те, що сам обвинувачений проявляв ініціативу щодо відшкодування потерпілому завданої шкоди безпосередньо після ДТП, та не оспорював необхідність у цьому в ході всього судового розгляду даної справи, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, а тому суд вважає можливим призначати йому найменш суворий вид покарання у мінімальному розмірі, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 6696 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до правил, передбачених ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 16934 грн. 91 коп., і відшкодування моральної шкоди в розмірі 168875 грн. 28 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 розмір майнової шкоди в сумі 16934 грн. 91 коп. та розмір моральної шкоди в сумі 35 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 6696 грн. - стягнути з ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1