Справа № 333/2911/18
Пр. №1-кп/333/462/18
ВИРОК
Іменем України
15 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прасковєєвки Артемвського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 10.01.2001 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 106, ст. 100, ч. 2 ст. 42, ч.3 ст. 43 КК України (ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
2) 19.09.2003 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 188, ч. 1 ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
3) 04.10.2005 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
4) 15.09.2006 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 02.02.2010 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
6) 24.09.2013 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі;
7) 20.05.2014 року Артемівським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу гімназії №8, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя вул. Європейська буд. 14-а, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, зайшовши до приміщення гімназії №8 та перебуваючи на другому поверсі, шляхом пошкодження замка вхідних дверей кабінету «заступник директора з виховної роботи» незаконно проник до нього де з сумки потерпілої ОСОБА_6 , дістав гаманець в якому знаходились грошові кошти, а саме: три купюри номіналом по 500 грн., одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 50 грн., дві купюри номіналом по 20 грн., дві купюри номіналом по 10 грн., дві купюри номіналом по 5 грн., дві купюри номіналом по 2 грн., чотири купюри номіналом по 1 грн., всього на загальну суму 1828 грн., поклав його до внутрішньої кишені своєї куртки, де в подальшому був помічений ОСОБА_7 , під час вчинення злочину в результаті чого викинув гаманець з вищевказаними грошовими коштами на підлогу вказаного кабінету та намагався покинути місце злочину, однак був затриманий потерпілою та працівниками гімназії, тим самим не довів свій умисел до кінця за обставин, що не залежали від його волі.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього: за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що в 27 квітня 2018 року зайшов в приміщення школи, побачив кабінет завідуючою, штовхув двері та проник у кабінет, де зі сумки витягнув гаманець. Вийшовши в коридор школи, його помітила потерпіла і почала гукати на допомогу. Він відразу викинув гаманець і швидко попрямував до виходу зі школи. При виході зі школи його затримав мужчина.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про слухання справи без її присутності. На суворому покаранні не наполягала. Матеріальні збитки злочином їй не завдано.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні міри покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений згідно ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, хворіє на туберкульоз інші обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання з випробувальним терміном строком на 3 роки.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід тримання під вартою.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються: із залучення експерта при проведенні судової експертизи №1-510 від 16.05.2018, що становить 572 грн.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені експертизи було проведено експертом спеціалізованої державної установи та документально підтверджені, суд стягує на користь держави з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідного до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили скасувати та звільнити його з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 572 грн.

Речові докази:

- гаманець коричневого кольору та грошові кошти: три купюри номіналом по 500 грн., одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 50 грн., дві купюри номіналом по 20 грн., дві купюри номіналом по 10 грн., дві купюри номіналом по 5 грн., дві купюри номіналом по 2 грн., чотири купюри номіналом по 1 грн., всього на загальну суму 1828 грн. повернути потерпілій ОСОБА_7

- три сліди папілярних узорів, вилучених з поверхні зіп пакету з документами які знаходились в сумці залишити в матеріалах справи;

- двухсторонній циліндровий механізм в різного замку з ключем вилучений з дверей кабінету «Заступника директора по виховній роботі» гімназії №8; змив потожирового нашарування вилучений з поверхні жіночої сумки; змив потожирового нашарування вилучений з поверхні гаманця; які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1