Справа №639/2618/17
Провадження №1-кп/639/97/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000691 від 08.04.2017 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

-09.06.2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2012 року скасовано іспитовий строк та направлено засудженого для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі строком на 3 роки;
-11.12.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, 02.06.2014 року звільнений з Біленьківської виправної колонії №99 Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 дні;
-05.02.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.395, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 вчинив умисний злочин проти здоров`я особи за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 08.04.2017 року приблизно о 12 год. 20 хв. знаходився на будівельному майданчику, розташованому за адресою: м. Харків, пров. Л.Чайкіної, 1/2, де помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , з яким у нього стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості ОСОБА_9 , із застосуванням кухонного ножа, який знаходився на той час в одному із недобудованих приміщень на першому поверсі, яке використовувалось ОСОБА_8 в якості тимчасового місця проживання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , спочатку пішов у зазначене недобудоване приміщення на першому поверсі, де взяв належний йому кухонний ніж, та повернувшись до нічого не підозрюючого про злочинність його наміру ОСОБА_9 , зненацька для останнього, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, відчуваючи злість та ненависть до останнього, використовуючи в якості знаряддя злочину наявний в правій руці кухонний ніж, умисно, з силою наніс один удар колото-ріжучою частиною ножа в ліву ділянку черевної порожнини потерпілого.
Після цього, ОСОБА_8 припинив свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесного ушкодження, та, досягнувши своєї злочинної мети, з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілого на місці події.
Того ж дня ОСОБА_9 було доставлено до Харківської міської клінічної лікарні №31, де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу.
Таким чином, в результаті умисного злочинного діяння ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 проникаюче ножове поранення черевної порожнини, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №2353-ая/17 від 11.04.2017 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст.121 КК України не визнав повністю, оскільки у нього не було умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що він не заперечує факт нанесення ножового поранення потерпілому ОСОБА_9 , однак він вимушений був захищатись від неправомірних дій потерпілого, наніс удар навідмаш, в момент удару потерпілий самостійно здійснив шаг в його сторону, від чого і отримав ножове поранення.

З показань обвинуваченого ОСОБА_8 , вказані дії ним було вчинено з метою самозахисту та в стані сильного душевного хвилювання.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надав показання, що 08.04.2017 року в денний час він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 та іншими особами знаходились на будівельному майданчику, розташованому за адресою: м. Харків, пров. Л.Чайкіної, 1/2, де вони тимчасово працювали та розбирали віконні рами. Коли вони знаходилась в покинутому приміщенні та обідали, він побачив, що поблизу їх приміщення пройшли хлопець та дівчина. Потім він вийшов на вулицю та побачив, що ці особи прийшли на вказане місце з метою вживання наркотичних засобів. Він попросив їх не «колотись» в цьому місці та сказав їм, щоб вони покинули майданчик. Далі між ним та цим хлопцем, як потім йому стало відомо це був ОСОБА_9 , виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. Під час цієї сварки ОСОБА_9 висловлював на його адресу та адресу інших присутніх погрози щодо фізичної розправи.
З показань ОСОБА_8 , спочатку він вдарив ОСОБА_9 кулаком правої руки в обличчя, на що останній також наніс йому удар в обличчя. Від цього удару він пошатнувся назад та впав спиною на бетонне покриття. Потім ОСОБА_9 сів на нього зверху, придавив колінами його руки та почав його душити, після цього він вже почав втрачати свідомість. В цей час із приміщення вибігла ОСОБА_10 , яка зіштовхнула ОСОБА_9 із нього. Потім він підійнявся із землі, зайшов до приміщення, там взяв кухонний ніж та приблизно через 20-25 секунд знову вийшов на вулицю. Він хотів налякати цього хлопця та дівчину, щоб вони пішли із території будівельного майданчику. В той момент, коли він, тримаючи ніж в правій руці, замахнувся ножем навідмаш, цей хлопець зробив шаг вперед в його напрямку, від чого і отримав ножове поранення живота з лівої сторони. В цей момент у руках у хлопця не було ніяких предметів, якими б він міг спричинити йому тілесні ушкодження. Після цього хлопець та дівчина пішли та більше він їх не бачив. Після цього він сховатися не намагався та дочекався, доки приїхали співробітники поліції, та його затримали за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
З показань обвинуваченого ОСОБА_8 , на стадії досудового розслідування за його участі проводився слідчий експеримент, під час якого він детально розповідав про обставини спричинення ножового поранення потерпілому ОСОБА_9 . Під час слідчого експерименту показання він надавав добровільно та без фізичного чи психологічного примусу зі сторони працівників поліції.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав показання, що 08.04.2017 року в денний час він разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 , вдвох зайшли на покинуту територію, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Потім він зайшов за нежилі приміщення, які розташовані за вказаною адресою, щоб справити природні потреби. Із цього приміщення вибігла жінка в роздягненому вигляді, яка почала щось кричати. Потім на вулицю вибіг ОСОБА_8 , із яким в них розпочався конфлікт, який переріс в бійку. Під час цієї бійки вони із ОСОБА_8 впали на землю, потім він почав утримувати ОСОБА_8 на землі, щоб припинити бійку.
З показань потерпілого ОСОБА_9 , в цей час в нього була травма та одна нога в нього була в гіпсі. Після цього ОСОБА_8 підійнявся із землі, забіг до приміщення, приблизно через 30 секунд він вибіг звідти із ножем, який тримав у правій руці. Далі ОСОБА_8 підбіг до нього та наніс йому один удар ножем в живіт, внаслідок чого йому було спричинено ножове поранення. Після цього він разом із ОСОБА_11 пішли звідти, а потім йому викликали швидку медичну допомогу та його госпіталізували до Харківської міської клінічної лікарні №31, де він знаходився на лікуванні 9 днів. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 він не має, просить обвинуваченого суворо не карати.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, що вона є цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_9 . В квітні 2017 року, точної дати вона не пам`ятає, приблизно о 12 годині, вони разом із ОСОБА_9 знаходились поблизу гуртожитку, який розташований у м. Харкові по пров. Л. Чайкіної. Потім вони зайшли на покинуту територію, де ОСОБА_9 зайшов за недобудовану будівлю, щоб справити природні потереби. В цей час із цієї будівлі вибігла жінка циганської національності, яка почала щось кричати на ОСОБА_9 . Потім із приміщення вийшов раніше незнайомий чоловік, який почав кричати, щоб вони йшли звідти. Цим чоловіком був ОСОБА_8 . Потім між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочалась бійка. В цей час у ОСОБА_9 була травма ноги та нога у нього була загіпсована. Під час бійки ОСОБА_8 повалив ОСОБА_9 на землю, потім ОСОБА_9 схватив його за горло та скинув із себе. Далі ОСОБА_8 підійнявся із землі, забіг до нежилого приміщення та через декілька секунд вийшов звідти із ножем. ОСОБА_8 почав підходити до них, спочатку він замахнувся в напрямку ОСОБА_11 , однак вона відскочила назад. Потім ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_9 та наніс йому один удар ножем в живіт знизу вверх. Після цього ОСОБА_8 пішов назад в нежиле приміщення, а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 пішли із місця події. Далі вона зателефонувала знайомому на ім`я ОСОБА_12 , який викликав швидку медичну допомогу. В подальшому ОСОБА_9 доставили до Харківської міської клінічної лікарні №31, де він знаходився 5 днів у реанімації, а потім ще 3 дні у відділенні хірургії, після чого його виписали з лікарні.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання, що навесні 2017 року вона проживала цивільним шлюбом разом із ОСОБА_8 , вони тимчасово проживали та працювали на території бази, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . В квітні 2017 року, точної дати вони не пам`ятає, на зазначену територію прийшли раніше незнайомі чоловік та жінка. Як вона зрозуміла, вони прийшли з метою вживання наркотичних засобів. Потім між невідомим чоловіком та ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої цей чоловік почав бити ОСОБА_8 , наніс йому декілька ударів кулаками по голові, від чого у ОСОБА_8 було розбите обличчя. Потім ОСОБА_8 впав на землю, в цей час у нього в руці знаходився кухонний ніж, за допомогою якого він розбирав віконні рами. Цей чоловік почав нападати на ОСОБА_8 , він впав на ОСОБА_8 та самостійно наштрикнувся на ніж, від чого і отримав ножове поранення живота. При цьому, вона не бачила як цей чоловік душив ОСОБА_8 . Після цього раніше невідомий чоловік та жінка пішли із території бази, більше вона їх не бачила. Через деякий час прихали працівники поліції та їх затримали.
Окрім показань потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , які були безпосередньо допитані під час судового розгляду, судом досліджено письмові докази та висновки судових експертиз, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_8 у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .
Протоколом огляду місця події від 08.04.2017 року підтверджується, що при проведенні огляду території, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Лізи Чайкіної, 1, був виявлений гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця проживання. При огляді в будівлі, яка не має дверей, виявлено та вилучено: ніж кухонний з цільно-металевою ручкою зі слідами речовини бурого кольору, викрутку з ручкою жовтого кольору, куртку чорного кольору (к/п а.с.7-12).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.04.2017 року підтверджується, що свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 08.04.2017 року близько 12 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_3 , наніс ножове поранення гр. ОСОБА_9 (к/п а.с.86-90).
Висновком судово-медичного експерта №2353-Ая/17 від 21.04.2017 року підтверджується, що у громадянина ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана передньої стінки живота, яка проникає до черевної порожнини з ушкодженням, по ходу ранового каналу, шлунку (із ушкодженням шлунково-сальникової артерії) та брижейки тонкого кишківнику. Ця травма в своїй течії ускладнилась розвитком черевної кровотечі та травматичним шоком (згідно протоколу операцій, відображеного в наданій медичній документації), у зв`язку з чим було проведено оперативне втручання з ціллю припинення кровотечі. Це ушкодження утворилися від ударної травматичної дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, але індивідуальні особливості цього предмету не відобразились в пошкодженні або відсутній їх опис у наданій медичній документації. За ступенем тяжкості вищевказана травма живота відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п.п.2.1.1«а», 2.1.2, 2.1.3 «к», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року (к/п а.с.97-98).
Протоколом слідчого експерименту від 11.04.2017 року підтверджується, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_8 надав показання щодо подій, які відбувались 08.04.2017 року, а саме: ОСОБА_8 , його знайомі та його співмешканка сиділи в закинутій будівлі, на території будівництва, де вони проживають. В цей час прийшов хлопець зі своєю дружиною, зі слів підозрюваного, для вживання наркотичних засобів. ОСОБА_8 попрохав їх піти, на що хлопець відповів різкою відмовою. З приводу цього між ними виник конфлікт, почалась бійка на відстані між ними витягнутої руки, під час якого хлопець почав його душити. Співмешканка ОСОБА_8 розняла їх. Далі ОСОБА_8 зайшов до будівлі, взяв кухонний ніж з металевою ручкою, підійшов до хлопця, який при вказаній ситуації залишався на місці, на великій дистанції від ОСОБА_8 , доки той ходив за ножем. Після того як ОСОБА_8 взяв ніж, який лежав на столі, він підійшов до хлопця, тримаючи ніж у правій руці, і знову попрохав хлопця піти, пригрозивши ножем, після чого ОСОБА_8 тримаючи ніж в руці на відстані між ними витягнутої руки, махнув ножем та вдарив хлопця ножем в живіт, в ліву сторону тулуба (живота), одним ударом. Після чого хлопець, якому ОСОБА_8 наніс удар ножем, взявся за живіт та за допомогою своєї дівчини залишив місце події (к/п а.с.114-123).
Згідно висновку судово-медичного експерта №2354-ая/17 від 22.04.2017 року, покази гр. ОСОБА_8 , дані ним в ході відтворення обстановки та обставин події, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині терміну і механізму утворення встановленої гр. ОСОБА_9 травми живота у вигляді колото-різаного поранення при заподіянні 08.04.2017 року одного удару ножем в ділянку живота ліворуч (к/п а.с.100-101).
Протоколом огляду предмету від 10.04.2017 року підтверджується, що слідчим СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 проведено огляд кухонного металевого ножа, зі слідами на лезі речовини бурого кольору, а також огляд куртки чоловічої чорного кольору, знизу якої виявлено отвір та деформацію тканини. Постановою слідчого від 10.04.2017 року зазначений кухонний ніж та чоловічу куртку визнано речовими доказами по кримінальному провадженню (к/п а.с.126-127).
Висновком експерта №474-Ц/2017 від 25.04.2017 року підтверджується, що в результаті судово-медичного експертизи кухонного ножа, вилученого 08.04.2017 під час огляду місця події, на клинку ножа виявлена кров людини групи 0 (І) з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключається (к/п а.с.105-107).
Згідно висновку експерта №164-МК/17 від 26.04.2017 року, на лівій нижній частині куртки, в області нижнього накладного кармана, мається наскрізне колото-різане пошкодження, яке проходить через декілька її слоїв. Це пошкодження може відповідати по локалізації колото-різаному пораненню передньої черевної стінки, яке проникає в черевну порожнину і супроводжувалось пораненням шлунка, брижейки тонкого кишківнику. Вказане пошкодження одягу та тіла утворюють єдиний колото-різаний канал та могли виникнути від однократної дії односторонньо гострого предмету, яким міг бути наданий на дослідження кухонний ніж (к/п а.с.110-113).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_8 та визнання його винуватості.
Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що у нього не було умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , а також, що вказані дії ним було вчинено з метою самозахисту та в стані сильного душевного хвилювання, суд надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Так, під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_8 ціленаправлено наніс один удар ножем потерпілому в ліву бокову частину живота, внаслідок чого потерпілий і отримав проникаюче ножове поранення черевної порожнини.

За встановлених судом обставин, не було реальної небезпеки життю чи здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_8 під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 , під час допиту у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зазначили, що вони не бачили, щоб потерпілий ОСОБА_9 душив обвинуваченого ОСОБА_8 під час бійки, ножове поранення ОСОБА_8 наніс потерпілому вже після того, як бійка фактично припинилась, зі спливом проміжку часу приблизно 30 секунд, тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв поза межами необхідної оборони, у зв`язку з чим він підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах.
Суд зазначає, що в даному випадку обвинувачений ОСОБА_8 не діяв в стані сильного душевного хвилювання, оскільки ним було вчинено активні та цілеспрямовані дії щодо спричинення ножового порання потерпілому ОСОБА_9 , яке він спричинив вже після того, як бійка між ними фактично припинилась, що свідчить про те, що він у повній мірі усвідомлював значення своїх дій та керував ними.
Згідно акту судово-психіатричного експерта №331 від 26.04.2017 року, ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (к/п а.с.147-149).

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий (к/п а.с.64-68).

Обставиною, яка відповідно до статті п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 , є активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , є рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно роз`яснень, наданих в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, у зв`язку з чим суд призначає ОСОБА_8 покарання у межах мінімальної санкції за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
При цьому, оскільки обвинуваченим ОСОБА_8 злочин за ч.1 ст.121 КК України було вчинено до постановлення вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2018 року (вирок набрав законної сили 08.03.2018 року), за яким його засуджено до 1 року 1 місяця позбавлення волі, тому суд призначає остаточне покарання згідно вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_8 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_8 у строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.04.2017 (дата фактичного затримання) по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_8 необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Крім цього, за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2018 року ОСОБА_8 в строк покарання зараховано час його знаходження в місцях позбавлення волі з 23.05.2014 по 02.06.2014 року, та з 25.11.2014 по 12.02.2015 року, у зв`язку з чим цей строк необхідно зарахувати в строк призначеного покарання за вироком суду.
Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлено.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню не має.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного за вказаним вироком суду покарання частково приєднати невідбуту частину строку покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2018 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_8 до відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.04.2017 року (к/п а.с.69-72).

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_8 у строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.04.2017 (дата фактичного затримання) по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання час його знаходження в місцях позбавлення волі з 23.05.2014 по 02.06.2014 та з 25.11.2014 по 12.02.2015 року, із розрахунку 1 (один) день ув`язнення за 1 (один) позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області, а саме: 1) викрутку з жовтою ручкою знищити як предмет, яке не має ніякої цінності; 2) ніж кухонний з металевою ручкою знищити як знаряддя вчинення злочину; 3) куртку чоловічу чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_9 як законному власнику (к/п а.с.125, 127, 129, 130).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1