У Х В А Л А

07.08.2018 року суддя Городоцького районного суду Львівської обл. ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву судді Городоцького районного суду Львівської обл. ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018р. судді ОСОБА_3 передано на розгляд кримінальне провадження на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України.

02.08.2018р. суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід у вищеозначеному провадженні мотивуючи тим, що ОСОБА_4 є директором ТОВ «Тройбуд», яке в 2017-2018р.р. проводило ремонт будівлі суду і вона, як голова суду перед початком такого уточняла об`єм робіт, а в ході ремонту спілкувалась із ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, у заяві про самовідвід від 02.08.2018р. просила про розгляд такої за її відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 07.08.2018р. подав заяву, в якій зазначив, що підстав для відводу судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України, з мотивів наведених у заяві від 02.08.2018р. не вбачає, тому при вирішенні такої покладається на рішення суду.

ОСОБА_4 та представник Городоцької міської ради Львівської обл. в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши заяву про самовідвід, вважаю, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 вищеозначеного Кодексу за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006р. зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до положень ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Вказаний принцип застосовується наступним чином. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких випадків, зокрема, належать: а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; б) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; в) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Заява судді ОСОБА_3 про самовідвід від 02.08.2018р. мотивована в основному тим, що ОСОБА_4 є керівником ТОВ «Тройбуд», яке в 2017-2018р.р. здійснювало ремонт приміщення суду, а вона як голова суду, уточняла об`єм робіт, спілкувалась із останнім в процесі виконання ремонтних робіт.

Однак, обставин, які б згідно закону викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості або ж неможливості неупередженого розгляду суддею ОСОБА_3 кримінального провадження на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України та прийняття об`єктивного рішення у справі, у заяві не наведено, до неї не додано.

Враховуючи наведене, підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу - не убачаю.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, -

у х в а л ю ю :

у задоволенні заяви судді Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1