Справа № 521/9274/18
Номер провадження:1-кс/521/3465/18
УХВАЛА
11.06.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в м. Одесі ОСОБА_5 , затвердженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000362 від 06.03.2018 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, ОСОБА_6 , спільно з невстановленою особою, надала 14.09.2011 року до Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву, та уточнену позовну заяву у якій були внесені неправдиві відомості про спільне проживання із ОСОБА_7 , що потягло за собою правові наслідки у вигляді прийнятого суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 заочного рішення про встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_7 на її користь, після чого 23.12.2011р., успадкувавши спадщину за законом від ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 будучі незнайомою та знаючи про відсутність у неї будь-яких відносин з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала у грудні 2011 року до приватного нотаріуса ОСОБА_9 заяву про те, що вона як спадкоємиць на час відкриття спадщини проживала постійно зі спадкодавцем, визначену спадщину прийняла та просить видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, на підставі якого отримала у власність об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить територіальній громаді м. Одеси, тим самим спричинивши шкоду Одеській міській раді на суму 289 612,13 гривень.
08.05.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №119984817 від 06.04.2018р. за підозрюваною ОСОБА_6 , на праві приватної власності зареєстровані об`єкти нерухомості, а саме: житловий будинок, загальною площею 219,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :24:006:0008 розташована за адресою: АДРЕСА_3 , квартира загальною площею 61,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 на праві приватної власності, в розмірі 37/100.
На підставі вищевикладеного беручі до уваги той факт, що вказані об`єкти нерухомості частково належать підозрюваній ОСОБА_6 з метою забезпечення майбутньої конфіскації майна, органи досудового розслідування звернулись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення клопотання, але просив суд залишити за ОСОБА_6 право використовувати вищезазначене майно.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора та адвоката слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

П. 4 ч. 2 чт. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ст. 170 ч. 6 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості: житловий будинок, загальною площею 219,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :24:006:0008 розташована за адресою: АДРЕСА_3 , квартиру загальною площею 61,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 на праві приватної спільної часткової власності, в розмірі 37/100, які зареєстровані на за підозрюваною ОСОБА_6 .
Заборонити будь-яким способом розпоряджатись зазначеними об`єктами нерухомого майна, що передбачає заборону перетворення, знищення, відчуження, пошкодження майна на яке накладено арешт. Залишити за ОСОБА_6 право користуватись зазначеним майном.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1