справа № 563/324/18
провадження № 1-кп/563/92/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.08.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 18 квітня 2016 року, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига (Латвія), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

На початку березня 2016 року, приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із двома невідомими особами, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони посягають на чуже майно і не мають права розпоряджатись ним, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проникли до господарства ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . На території вказаного господарства, шляхом зриву навісного замка, проникли до сараю, звідки таємно викрали дві каністри, які були у використанні, а саме: металеву каністру зеленого кольору, об`ємом 20 літрів, вартістю 200 гривень та пластмасову каністру білого кольору, об`ємом 20 літрів, вартістю 80 гривень. Вподальшому ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб винесли викрадені речі із господарства ОСОБА_5 та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 280 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне провопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, на початку березня 2016 року приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із двома невідомими особами, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони посягають на чуже майно і не мають права розпоряджатись ним, з метою незаконного заволодіння чужим майном прийшли на вул.Корецьку, що в м.Корець Рівненської області, де з паливного баку автомобіля "ЗИЛ-131", що належав ОСОБА_6 , за допомогою шлангу, який лежав біля транспортного засобу, злили 60 літрів дизельного палива, загальною вартістю 930 гривень, у дві каністри ємністю по 20 літрів кожна, що попередньо були приготовлені для вчинення злочину, а також у пластмасову каністру ємністю 20 літрів, вартістю 80 гривень, що знаходилась в причепі вказаного автомобіля. Вподальшому ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, а саме: продали.
Вказаними діями потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1 010 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне провопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, на початку березня 2016 року, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із двома невідомими особами, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вони посягають на чуже майно і не мають права розпоряджатись ним, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проникли до господарства ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . На території вказаного господарства, шляхом безперешкодного проникнення зайшли до приміщення сараю, звідки викрали бензокосу "Кедр", вартістю 1 146 гривень 67 копійок. Вподальшому ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб винесли вкрадене майно із господарства ОСОБА_5 та розпорядились ним на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_4 та двоє невідомих осіб спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 146 гривень 67 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне провопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, які встановлені судом. Пояснив, що дійсно у березні 2016 року за попередньою змовою із двома особами здійснили три крадіжки. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, але подали суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі. Міру покарання обвинуваченому просить обрати на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, і кваліфікацію його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до приміщення.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує сукупність обставин, при яких вчинено злочин, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризуються посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно спочатку призначити покарання за кожний злочин окремо, потім за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, то суд вважає за необхідне відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків та в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.
При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставини, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по кримінальному провадженню підлягають поверненню потерпілим.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 351 грн. 84 коп.
Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів, визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст.76 КК України:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню:
-пластмасову каністру синього кольору, об`ємом 20 л., яка зберігається у кімнаті речових доказів Корецького ВП - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-металеву каністру зеленого кольору, об`ємом 20 л. та бензокосу марки "Кедр" повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені на залучення експертів, в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1