Справа № 203/2910/18
У Х В А Л А
іменем України

29 серпня 2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України,
встановив:

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо
ОСОБА_6 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 31.05.2018 приблизно об 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 прибув до магазину ТОВ «ОМЕГА» «Варус-17», який розташований за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, 104-А та перебуваючи у торгівельному залі у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, де останній визначив предметом свого злочинного посягання продовольчі товари які знаходились у торгівельній залі вказаного магазину і реалізуючи свій злочинний умисел, , діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості ОСОБА_6 , взяв з торгівельних прилавків наступні продукти харчування: 2 упаковки «Лосось натуральний у власному соку» ТМ «Зефіш» 240 г., визначити ринкову вартість якої не надалось можливим у зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості товарів ТМ «Зефіш» у роздрібній мережі, 2 упаковки «Лосось норвезький натуральний» ТМ «Морський Світ» 240 г., вартість 1 упаковки 25,66 грн., загальною вартістю 51,32 грн., 3 упаковки «шпроти Ризькі» ТМ «Варто» 190 г., визначити ринкову вартість яких не надалось можливим у зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості товарів ТМ «Варто» у роздрібній мережі, 1 залізну банку енергетичного напою «Red Bull» об`ємом 0,591 л., вартістю 48,01 грн., 5 упаковок молочного шоколаду «Kinder Maxi» Т6, вартість 1 упаковки 53 грн., загальною вартістю 265 грн., 5 упаковок цукерок «Verbena» «Евкаліпт з травами та вітаміном С» 60 г., вартість 1 упаковки 28,66 грн., загальною вартістю 143,30 грн. 3 упаковки цукерок «АВК» «Доміор зі смаком рому» 225 г., вартість 1 упаковки 59,11 грн., загальною вартістю 177,33 грн., 1 упаковку цукерок «АВК» «Королівський шарм» з горіховою начинкою 235 г. вартістю 59,05 грн., 1 упаковку цукерок «АВК» «Королівський шарм» з вершковою начинкою, 235 г. вартістю 62,30 грн., 1 упаковку цукерок «Baritone» з вершковим смаком 415 г. вартістю 78,82 грн. та пакет «майка» Варус, 660х450 мм, які поклав до кошику.

Після чого, того ж дня приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , пройшов на касу №5, де виклав вищеперерахований товар на касову стрічку де касир магазину провела весь товар через касовий апарат та оголосила ОСОБА_6 , який складав товар у пакет, суму для сплати за вказаний товар, але ж він склавши зазначений товар до пакету та доводячи свій злочинний умисел до кінця, не розрахувавшись за майно яке належать ТОВ «ОМЕГА» направився до виходу з магазину, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби безпеки зазначеного магазину з викраденим майном за межами касової зони вищевказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Омега» спричинивши матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/486 від 18.06.2018 на загальну суму 885 гривень 13 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
ОСОБА_6 у судове засідання не викликався на підставі ч. 1 ст. 512 КПК України, оскільки останній за психічним станом не може приймати участі у судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.
Захисник та законний представник обвинуваченого підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Судом також були досліджені і інші докази, представлені обвинуваченням, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву.
Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05.2018, від начальника відділу безпеки супермаркету «Варус-17» ОСОБА_7 повідомив про вчинення крадіжки товару у магазині ТОВ «ОМЕГА» «Варус-17», який розташований за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, 104-А (а.с.5).
Згідно протоколу огляду місці події від 31.05.2018, встановлено, що місцем огляду є магазин ТОВ «ОМЕГА» «Варус-17», розташований за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, 104-А, де було здійснено крадіжку майна ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 138 від 09.08.2018, ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння страждав та в теперішній час страждає хронічним захворюванням в формі шизофренії параноїдной. За своїм психічним станом в період до якого відноситься йому діяння, він не міг розуміти свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 також не може розуміти свої дії та керувати ними.
З огляду на вищенаведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_6 було скоєне суспільно небезпечне діяння, яке виразилось у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186КК України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (висновок судово-психіатричної експертизи № 138 від 09.08.2018 (т.1, а.с. 71 73) ОСОБА_6 у період часу, який відноситься до часу вчинення інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним-психічним захворюванням у формі шизофренії параноідної. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься час вчинення інкримінованого діяння, ОСОБА_6 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Відповідно, ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.
Тому суд приходить до висновку, що скоєння правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.
Суд вважає, що суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України, мало місце та воно було вчинено особою, щодо якої розглядається справа.
Відповідно до роз`яснень п.п. 3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» дані експертні висновки є одним із доказів у справі, не мають наперед установленої сили , не є обов`язковими для суду, та мають оцінюватись в комплексі всіх доказів,а суд при визначенні виду психіатричного закладу , в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно - небезпечного діяння, тому з урахуванням цих вимог суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання його у психіатричному закладі та лікуванні в умовах звичайного нагляду, то згідно до ч. 4 ст. 94 КК України його слід помістити до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок акту судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах звичайного нагляду.
Запобіжний захід не обирався.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 315, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України, задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речовий доказ:
-2 упаковки «Лосось натуральний у власному соку» ТМ «Зефіш» 240 г., 2 упаковки «Лосось норвезький натуральний» ТМ «Морський Світ» 240 г., 3 упаковки «шпроти Ризькі» ТМ «Варто» 190 г., 1 залізну банку енергетичного напою «Red Bull» об`ємом 0,591 л., 5 упаковок молочного шоколаду «Kinder Maxi» Т6, 5 упаковок цукерок «Verbena» «Евкаліпт з травами та вітаміном С» 60 г., 3 упаковки цукерок «АВК» «Доміор зі смаком рому» 225 г., 1 упаковку цукерок «АВК» «Королівський шарм» з горіховою начинкою 235 г. , 1 упаковку цукерок «АВК» «Королівський шарм» з вершковою начинкою, 235 г. 1 упаковку цукерок «Baritone» з вершковим смаком 415 г. та пакет «майка» Варус, 660х450 мм залишити за належністю ТОВ «Омега»,
-CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
.

На ухвалу суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копія ухвали негайно після проголошення вручається законному представнику підозрюваного, захиснику, потерпілій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1