Справа № 573/1473/18
Номер провадження 1-кп/573/157/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
потерпілого- ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Білопілля у залі Білопільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000407 від 22.08.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Білопілля Сумської області, неодруженого, дітей на утриманні немає, із середньою освітою, не працюючого, з 2011 року перебуваючого на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм», на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 06.02.2012 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.1 ст.186 КК України до 120 годин громадських робіт;
2) 31.07.2012 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
3) 20.03.2013 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.186,69 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71,72 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 року та остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, 16.05.2015 року звільнений з Харківської виправної колонії № 43 у зв`язку з відбуттям строку покарання;
4) 14.12.2015 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;
5) 10.02.2016 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70, 71 КК України до 6 місяців арешту;
6) 15.08.2016 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
7) 27.10.2016 року за вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч.2 ст.185, 71,72 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі, зараховано термін покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений 27 липня 2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, судимість не знята та не погашена,-
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт.Улянівка, Білопільського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні немає, із середньою освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не інваліда, учасника бойових дій згідно посвідчення від 31.06.2016 року, раніше не судимого,-
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2018 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходились у міському парку ім.Т.Г. Шевченка в м.Білопілля, де на лавочці розпивали спиртні напої. Під час спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стало відомо про те, що у ОСОБА_7 маються при собі грошові кошти, так як останій повідомив, що збирається йти до банку сплачувати кредит. Після цього у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5 утримувати потерпілого ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 , діючи відкрито, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, схопив ОСОБА_7 за обидві руки та почав утримувати їх за спиною. В цей час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , згідно єдиного умислу, направленого на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , почав обшукувати кишені брюк потерпілого та відкрито викрав з кишені брюк ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 404 грн.
Після відкритого заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли та направились до центру міста, де були затримані працівниками поліції Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди і бажали їх настання.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, з корисливих мотивів викраденні грошових коштів ОСОБА_7 в сумі 404 грн., вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, з корисливих мотивів викраденні грошових коштів ОСОБА_7 в сумі 404 грн., вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі і пояснив, що він 22 серпня 2018 року, приблизно о 12-00 годині, на базарі в м.Білопілля зустрівся зі своїм колишнім сусідом ОСОБА_7 , який сказав йому, що йде платити кредит і вони разом пішли в «Техносвіт» платити кредит. А так як ОСОБА_7 не вдалося заплатити кредит, вони знову пішли на базар, щоб придбати спиртні напої. ОСОБА_7 дав йому 10 грн., за які він купив на базарі у незнайомого йому чоловіка 0,25 л. самогону. Потім вони удвох пішли в міський парк, де на лавочці почали розпивати самогон. В цей час мимо них проходив ОСОБА_5 , якого знав ОСОБА_4 , який і запросив ОСОБА_5 випити разом із ними. ОСОБА_5 також дав ОСОБА_4 на придбання спиртних напоїв 10 грн., за які ОСОБА_4 купив 0, 25 л. самогону у того самого чоловіка на базарі. Вони разом утрьох розпили ці дві пляшки, кожна по 0,25 л., та ОСОБА_4 захотілося ще випити і він попросив у ОСОБА_7 гроші ще на 0,25 л. самогону. Але ОСОБА_7 сказав, що не дасть грошей, так як треба платити кредит. Після чого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 потримати ОСОБА_7 за руки, завівши їх за спину. ОСОБА_5 погодився на цю пропозицію ОСОБА_4 та тримав двома руками руки ОСОБА_7 , завівши його руки за спину. А в цей час ОСОБА_4 витягнув з кишені брюк ОСОБА_7 гроші, скільки вдалося схопити, не рахувавши їх. Після чого вони, залишивши у парку ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_5 пішли в напрямку центра міста в літній бар, де за кошти, витягнуті із кишені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 купив два стакани кави, один із яких запропонував скуштувати ОСОБА_5 та віддав ОСОБА_5 сто гривень ( дві купюри по п`ятдесят грн.). В цей час до літнього бару приїхали співробітники поліції, які доставили їх обох до відділення поліції. У скоєному щиро кається. Попросив вибачення перед потерпілим ОСОБА_7 , який його пробачив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі і пояснив, що він 22 серпня 2018 року, о першій половині дня, повертався з роботи та проходив територією міського парку в м.Білопілля. Того ранку він вживав два бокали пива. В парку на лавочці він побачив раніше знайомого ОСОБА_4 , який привітався з ним і запросив його разом з ним та ОСОБА_7 , який сидів з ним поряд на лавочці, випити. Вони утрьох розпили пляшку 0,25 л. самогону, а потім ОСОБА_5 дав 10 грн. ОСОБА_4 ще на 0,25 л. самогону. ОСОБА_4 купив ще пляшку 0,25л.самогону, яку вони утрьох розпили. Після чого ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 , щоб той дав ще їм на 0,25 л. самогону. На що ОСОБА_7 відповів відмовою. Після чого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 витягнути з кишені у ОСОБА_7 гроші, потримавши ОСОБА_7 за руки. При цьому ОСОБА_5 не знав, що у ОСОБА_7 є гроші, а власних коштів у ОСОБА_5 було лише 15 грн., із яких 10 грн. він віддав ОСОБА_4 на придбання спиртного. Погодившись на пропозицію ОСОБА_4 витягнути у ОСОБА_7 з кишені гроші, ОСОБА_5 став двома рукам тримати ОСОБА_7 за його обидві руки, відвівши їх за спину. А в цей час ОСОБА_4 обшукував кишені брюк ОСОБА_7 та витягнув з його кишені гроші, але скільки, він не знає. Після цього ОСОБА_8 відпустив руки ОСОБА_7 та разом з ОСОБА_4 пішов в напрямку центра міста Білопілля, а саме зайшли в літній бар, де за кошти, витягнуті із кишені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 купив два стакани кави, один із яких запропонував скуштувати ОСОБА_5 та віддав ОСОБА_5 сто гривень ( дві купюри по п`ятдесят грн.). В цей час до літнього бару приїхали співробітники поліції, які доставили їх обох до відділення поліції. У скоєному щиро кається. Попросив вибачення перед потерпілим ОСОБА_7 , який його пробачив.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні вибачення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняв, цивільного позову до обвинувачених не заявляв.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
За даних обставин, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і їх дії слід кваліфікувати:
- дії ОСОБА_4 - за ч.2 ст. 186 КК України,- грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
- дії ОСОБА_5 - за ч.2 ст.186 КК України, - грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та через місяць після звільнення з місць позбавлення волі вчинив тяжкий злочин, судимості не зняті та не погашені, вчинив повторно корисливий злочин, був ініціатором грабежу, так як запропонував ОСОБА_5 заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 . ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року з діагнозом «Хронічний алкоголізм», не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, має похилого віку і хвору матір, якій матеріальної допомоги не надає, так як ніде сам не працює.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, працює неофіційно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є інвалідом, є учасником бойових дій згідно посвідчення від 31.06.2016 року, за місцем проживання характеризується задовільно.
Пом`якшуючими покарання обставинами щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Пом`якшуючими покарання обставинами щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_5 обставиною, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, маючи непогашені судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі (27 липня 2018 року звільнився з місць позбавлення волі), - знову вчинив посягання на чуже майно, суд приходить до висновку про необхідність засудження його до покарання у виді реального позбавлення волі, а з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, - у мінімальній межі санкції статті 186 ч.2 КК України.
З врахуванням вказаних обставин суд не знаходить підстав для застосування вимог ст. 69 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Враховуючи вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, займається суспільно-корисною працєю, працює без юридичного оформлення, має статус учасника бойових дій, молодий вік та бажання виправитися та більше не вчиняти протиправних дій, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання, не пов`язаного з реальним відбуттям покарання у виді позбавлення волі, а із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, так як саме таке покарання буде сприяти його перевихованню та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Суд бере до уваги, що цивільного позову у справі не було заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання, - з 22 серпня 2018 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 залишити без змін у виді утримання під вартою в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази - грошові кошти в загальній сумі 169 грн., а саме купюрами номіналом: 100 грн. з номером КЛ 6301584, купюру номіналом 50 грн. з номером КЄ 1016543, купюру номіналом 10 грн. з номером ХГ 8468858, купюру номіналом 5 грн. з номером РБ 3487774, купюру номіналом 2 грн. з номером НА 1951573, купюру номіналом 2 грн. з номером ТИ 1750066, видані 22.08.2018 року у ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 , а також грошові кошти в загальній сумі 83 грн., а саме купюрами номіналом : 50 грн. з номером СЕ 9077043, купюру номіналом 20 грн. з номером ПА 1625909, купюру номіналом 10 грн. з номером ХВ 4946876, купюру номіналом 1 грн. з номером УЛ 5270430, купюру номіналом 1 грн. з номером УЛ 5425909, купюру номіналом 1 грн. з номером УЙ 5236040, видані у ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 ,- які передані на зберігання до банківської установи АТ КБ «Приватбанк»,- ровернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 ,- в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: