Справа № 591/667/18
Провадження № 1-кп/591/307/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2018 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000002 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубаї (Об`єднані Арабські Емірати), мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований АДРЕСА_2 ), гр-на України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не одруженого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
З 10 листопада 2016 року по теперішній час ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та перебуває у військовому званні «солдат».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ) (по стройовій частині) від 16 січня 2017 року №10 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ), поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка водія кранівника 5 обслуги реактивного артилерійського взводу 9 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, після лікування, у день виписки з лікувального закладу прибувати до військової частини та доповідати безпосередньому командирові, після чого здавати відповідні документи до медичної частини та старшині роти.

На даний час в Україні діє особливий період (листи Міністерства оборони України від 20.10.2016 № 316/1/906, від 18.10.2016 № 322/2/6917, від 01.10.2015 № 322/2/8417). Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 303/2014 в Україні настав особливий період. Рішення про демобілізацію з унесенням його на затвердження Верховною Радою приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводилась антитерористична операція.

В період з 27.10.2017 по 07.11.2017 військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікування у Сумському обласному клінічному шпиталі ветеранів війни. Після завершення лікування ОСОБА_4 , згідно листка непрацездатності АДЕ №632649 від 07.11.2017, повинен був повернутись до розташування військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та приступити до виконання обов`язків військової служби 08.11.2017.

Однак, 08.11.2017 солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ), діючи умисно 8 листопада 2017 року не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня солдат ОСОБА_4 діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, вибув за місцем свого проживання, при цьому, обов`язків військової служби не ніс, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ) приховував. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад десять діб, але менше місяця в умовах особливого періоду.
Під час незаконної відсутності у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого проживання, нікуди не відлучаючись, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
23.11.2017 солдат ОСОБА_4 усвідомивши протиправність своїх дій, добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_1 , та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) в період з 08.11.2017 по 23.11.2017 включно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно він вчинив його за наведених обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_4 цього кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, будучи військовослужбовцем за контрактом, займаючи посаду механіка водія кранівника 5 обслуги реактивного артилерійського взводу 9 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , з лікування та у період з 08.11.2017 по 23.11.2017 проводив час на власний розсуд не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причини на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого, а також наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій.
Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_4 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, не одружений, дітей не має.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи викладене та дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого та вчинення злочину не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням згідно вимог ст. 69 КК України покарання більш м`якого ніж передбачено в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Наявності в справі речових доказів та процесуальних витрат суду не доведено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його застосування до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст. 69, ч. 4 ст. 407 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання згідно ст. 69 КК України у виді арешту на строк 1 місяць з відбуванням на гауптвахті.
Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1