ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/649/18
Номер рядка у звіті 54
04 травня 2018 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громаданина України, освіта: середня, не одруженого, не працюючого, інвалідом будь-якої групи та ліквідатором аварії на ЧАЕС не є, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.03.2017 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ОСОБА_5 будучи засудженим на підставі вироку Драбівського районного суду від 03.03.2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до 200 (двохсот) годин громадських робіт, працюючи в Зорівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області по благоустрою с. Зорівки Золотоніського району Черкаської області, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, не зважаючи на попередження Золотоніського МРВ з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про недопустимість порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, систематично, з метою ухилення від відбування громадських робіт, а саме: з 15.05.2017 року по 31.05.2017 відпрацював 18 годин із запланованих 52 годин, та з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року не виходив на роботу за місцем відпрацювання громадських робіт без поважних причин, чим не виконував встановлених обов`язків по відбуванню покарання, ухилившись на 182 години.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
28 лютого 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.
Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 2 ст. 389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту, та відповідно до ст.,ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Драбівського районного суду від 03.03.2017 року, призначити остаточне покарання у виді 1 місяця 15 днів арешту.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Шкода його злочинними діями нікому не завдана.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.
При цьому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту, відповідно до ст., ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Драбівського районного суду від 03.03.2017 року, призначити остаточне покарання у виді 1 місяця 15 днів арешту.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ст., ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 03.03.2017 року, призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 15 (п`ятнадцяти) днів арешту. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Головуючий: ОСОБА_1