АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/598/18
Номер провадження :11-кп/791/484/18 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року травня місяця 29дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

Засудженого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 квітня 2018 року щодо: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гольма, Балтського району, Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, до арешту проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 06.03.2012 Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, знятий з обліку 02.04.2013 у зв`язку із закінченням іспитового строку;

2. 11.02.2015 Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

3. 18.12.2015 Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 03 місяці позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.07.2016 вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 18.12.2015 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд.

Останній раз засуджений 22.02.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 11.02.2015 року, остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 18.12.2015 по 04.07.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.07.2017 вирок Котовського міськрайонного суду від 22.02.2017 змінено, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.12.2015 по 04.07.2016 та з 22.02.2017 по 20.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку - 22.02.2017 р., кінець строку - 22.09.2018р.

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 а про умовно-дострокове звільнення від не відбутої частини покарання.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що приходить до висновку про відсутність конкретних переконливих доказів того, що процес виправлення ОСОБА_8 досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.
В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з рішенням суду. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що судом не було взято до уваги, що він працює, режим утримання не порушує та має заохочення. Просить звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника які підтримали апеляцію, прокурора, який не підтримав апеляцію засудженого та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 з 22.02.2017 року знаходиться в місцях позбавлення волі. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочування. З представниками адміністрації установи ввічливий, на заходи виховного впливу реагує вірно та своєчасно, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. Роботи по благоустрою установи виконує тільки під контролем, працевлаштований молодшою медичною сестрою.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що він режим утримання не порушує та має заохочення не можуть бути в даному випадку підставами для умовно-дострокового звільнення, оскільки він не достатньо довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а особа засудженого в цілому спростовує його прагнення стати на путь виправлення.

Судом обґрунтовано враховано, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за ч. 3 ст. 185 КК України, двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте у подальшому знову вчиняв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема, під час іспитового строку.
Посилання засудженого на те, що він має заохочення не свідчить про його сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці, оскільки за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі, він отримав лише одне заохочення 16.01.2018 р. Крім того, йому 12.09.2017 р. було відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів свого виправлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та дав належну оцінку матеріалам справи, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від не відбутої частини покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена.

Головуючий: /підпис/

Судді: /два підписа/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2