УХВАЛА
05 червня 2018 року

м. Київ
справа № 1-29/2003
провадження № 51-6567зно18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 20 січня 2004 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
За вироком Апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2003 року ОСОБА_2 засуджено: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою Верховного Суду України від 20 січня 2004 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змінено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Гребінківської районної лікарні Полтавської області по 310,33 грн. за лікування потерпілої ОСОБА_5 . В решті вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_2 залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просить скасувати вирок апеляційного суду та ухвалу Верховного Суду України, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
На обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає про те, що під час досудового розслідування за його участі проводилась низка слідчих дій без участі його захисника.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 КПК, вважаю, що її подано без додержання положень вимог зазначеної норми закону.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Згідно ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Однак, усупереч наведеним вимогам закону, в заяві, як убачається з її змісту, не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК. Також засуджений не навів жодних доводів, стосовно того, що зазначені ним обставини не були відомі судам при постановлені вироку та ухвали щодо нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Однак, ОСОБА_2 , не обґрунтував, чому саме Верховний Суд є першим судом, який допустився помилки внаслідок незнання про існування обставин, які слід вважати нововиявленими, що зумовило звернення засудженого саме до суду цієї інстанції.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 461 КПК, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Засуджений ОСОБА_2 не навів жодних, доводів, які б свідчили про те, що про вказані ним в заяві обставини він дізнався протягом останніх трьох місяців, враховуючи, що вирок суду першої інстанції щодо нього було постановлено від 01 вересня 2003 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК, суддя
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали в установлений строк заяву буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя
ОСОБА_1