Справа № 359/8408/17
Провадження № 1-КП/359/160/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданівка Донецької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою суду від 06.03.2018 року міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 04.05.2018 року.
В ході розгляду кримінального провадження вирішується питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Прокурор просить суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачуваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що ризики які існували на досудовому слідстві не зменшились та продовжують існувати.
Захисник, заперечує проти продовження тримання обвинувачуваного під вартою. В обґрунтування своїх заперечень, вважає за можливе не продовжувати запобіжний захід, окільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання на території Київської області. Обвинувачуваний підтримує думку свого захисника.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Розгляд даного кримінального провадження до спливу продовженого строку завершити не можливо, тому суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченого главою 18 чинного КПК.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Встановлено, що ОСОБА_5 ,обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Обвинувачений не зареєстрований та не проживає за місцем розгляду кримінального провадження та є мешканцем іншого регіону.
За ознаками кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , обвинувачується за ч. 1 ст. 258-3 КК України, злочин класифікуються згідно ст. 12 КК України, як особливо тяжкий, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, які загрожують обвинувачуваному, він буде переховуватися від судового слідства, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду даного кримінального провадження.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Наданий захисником договір оренди житла укладений для проживання в ньому ОСОБА_5 не може в повній мірі гарантувати його з`явлення до суду та виконання процесуальних рішень
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачуваному належить продовжити строк тримання під вартою на 2 місяці.
Керуючись п. 1, п.3,п. 4, п.5,ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 197, ст. 314, ст. 315, ст. 316, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 червня 2018 року включно.
Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3