Справа № 461/3157/18
Провадження № 1-кс/461/3112/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

представника особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 , в якій просив суд визнати протиправним та скасувати рішення прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області, ОСОБА_6 , оформленим постановою від 03.04.2018р., про відмову в задоволенні мого клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілою та залучення до кримінального провадження № 0000076 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 384 КК України. Крім цього, просив суд зобов`язати прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області, ОСОБА_6 визнати ОСОБА_5 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Як зазначає заявник, постанова про відмову у визнанні потерпілим обґрунтована тим, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 384 КК України на даний час не встановлено, що ОСОБА_5 завдано будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди та у клопотанні адвоката ОСОБА_4 щодо залучення ОСОБА_5 , як потерпілої у цьому кримінальному провадженні таких обставин не наведено. Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_5 вважає, що внаслідок підбурювання працівників правоохоронних органів, що полягали у переконуванні, наполяганні, мотивуванні свідка ОСОБА_7 , у необхідності надати слідчому, прокурору та суду неправдивих показів. Це робилось з метою штучного створення доказів обвинувачення, що полягало у оголошенні нової підозри від 27.01.2017р., яка в основному обґрунтовувалась неправдивими свідченнями свідка ОСОБА_7 . Наведене, в свою чергу призвело до обвинувачення ОСОБА_5 у тяжкому злочині, тобто заподіяно їй моральну шкоду, тому наявні підстави для визнання її потерпілою

ОСОБА_4 в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги телефонограмою.

Представника особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити. Надала пояснення, аналогічні у викладеній скарзі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи Прокуратура Львівської області повідомлена належним чином. Заяви, пояснення, заперечення на скаргу від слідчого та прокурора до суду не поступали.

Дослідивши наявні матеріали скарги суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_4 та копії постанови про відмову у визнанні потерпілим від 03.04.2018 р. у кримінальне провадження № 0000076 відкрито за фактом підбурювання працівниками УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП у Львівській області свідка до надання ним органу досудового розслідування та суду завідомо неправдивих показань, яке поєднано з обвинуваченням особи у вчиненні тяжкого злочину за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 384 КК України.

Крім цього, на підставі звернення ОСОБА_5 від 06.03.2018 р. прокуратурою області 13.03.2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000078 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 384 КК України.

У ході розслідування, вищевказані кримінальні провадження об`єднанні в одне провадження №0000076.

Слідчим суддею встановлено, що особа, яку обвинувачували у вчиненні тяжкого злочину є ОСОБА_5 , в інтересах якої ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою. Крім цього, кримінальне провадження № 0000078 відкрито на підставі звернення ОСОБА_5 . Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, оскільки одним із доказів по справі відносно неї були недостовірні покази свідка ОСОБА_7 .

Тобто, відповідно до вимог ст. 55 ч. 1 КПК України ОСОБА_5 може і повинна мати статус потерпілого у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого ОСОБА_5 повинна користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.

За таких обставин прокурором грубо порушені права потерпілої, які надані ОСОБА_5 КПК України. Таке порушення може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування та до позбавлення права потерпілого оскаржувати постанови слідчого за результатами досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відтак, постанова прокурора від 03.04.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 та потерпілою підлягає скасуванню.

Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Прокурор в судове засідання не прибув, відтак не спростував доводів скарги.
Розглядаючи вимоги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності Права потерпілої захищені судом шляхом скасування незаконної постанови прокурора. Вони підлягають відновленню слідчим на підставі ухвали суду про скасування незаконної постанови. У разі повторного винесення слідчим чи прокурором незаконної постанови потерпіла має право її оскаржити в передбаченому КПК України порядку. Тому слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати прокурора виносити ту чи іншу постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 03.04.2018 р. про відмову у визнанні потерпілоюОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 00076 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1