Справа № 544/1296/18
У Х В А Л А
іменем України
08 жовтня 2018 року м. Пирятин
Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заступника начальника Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в залі суду по вул. Соборній, 41 м. Пирятин клопотання начальника слідчого відділення Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000113 від 13.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,
у с т а н о в и л а:
До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника слідчого відділення Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000113 від 13.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий указує на те, що досудовим розслідуванням встановлено що навесні 2018 року невстановлені слідством особи в порушення вимог ст. 125 Земельного кодексу України, самовільно зайняли земельні ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, загальною площею 76,5796 га: із кадастровим номером :00:017:0001, площею 34,1278 га та із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га, які знаходяться за межами населених пунктів на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, шляхом засіювання їх сільськогосподарською культурою кукурудзою.
Згідно даних Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів, середня врожайність кукурудзи з одного гектара, на території Полтавської області, в 2017 році, становила 50,4 центнера. Вартість закупівельної ціни зерна кукурудзи за 1 тону в 2017 році становила близько 4200 гривень. Таким чином, при зборі врожаю кукурудзи із земельної ділянки площею 76,5796 га, можна отримати до 414 тон зерна кукурудзи, що становитиме близько 1 736 825 гривень. Умовна грошова оцінка самовільно зайнятих земельних ділянок площею 76,5796 га становить 2 319 096,019212 грн.
Слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування отримано достатньо відомостей про те, що майно у вигляді сільськогосподарської культури кукурудзи із качанами, які посіяні на земельних ділянках із кадастровим номером :00:017:0001, площею 34,1278 га та із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки було об`єктом кримінально протиправних дій і визнано речовим доказом у кримінальному проваджені. Зважаючи, що у вересні розпочався сезон збирання врожаю зерна кукурудзи, який триває по листопад місяць, виникли розумні підстави вважати, що невстановлені особи, які самовільно засіяли кукурудзою земельні ділянки із кадастровим номером :00:017:0001, площею 34,1278 га та із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га, вчинять дії на збирання врожаю кукурудзи, посіяного на цих ділянках, що ставить під загрозу його збереження як речового доказу. Запобігання цьому можливе лише шляхом накладення арешту на рослини сільськогосподарської культури із качанами, які самовільно посіяні на указаних вище земельних ділянках.
Просить накласти арешт на всі рослини сільськогосподарської культури кукурудзи з качанами, які самовільно посіяні на земельних ділянках із кадастровим номером :00:017:0001, площею 34,1278 га та із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га, за межами населених пунктів на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області із позбавленням їх права відчуження, розпорядження та використання. Слідчий просить заборонити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншим фізичним та юридичним особам здійснювати збір врожаю кукурудзи на вказаних земельних ділянках, в тому числі вживати заходи щодо його пошкодження, псування, знищення чи використання земельних ділянок та посівів рослин кукурудзи, які на них знаходяться.
У судовому засіданні начальник слідчого відділення Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурори Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( осіб, права та законні інтереси яких можуть бути обмежені під час досудового розслідування) - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були вже притягнуті до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття указаних вище земельних ділянок кожен окремо, вони сплатили штраф та відшкодували заподіяну правопорушенням шкоду. Останні є відомими слідству особами, які дійсно самовільно зайняли земельні ділянки, але понесли відповідне покарання. При цьому адміністративне провадження у відповідних справах не закривалося, а матеріали до прокуратури не передавалися, з огляду на відсутність в їх діях ознак кримінального провадження. Крім того зазначив, що задоволення клопотання стане реальною перешкодою виконання приписів Держгеокадастру щодо фактичного звільнення земельних ділянок та їх передачу уповноваженим особам. Крім того, невизначеність органу, якому можуть бути передані арештовані біологічні активи (посіви агрокультур продукція, що швидко псується) також є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає зазначене клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У провадженні слідчого відділу Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 13.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження , розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі , відчуження.
Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів; 2. спеціальної конфіскації; 3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про арешт майна, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.
Так, як вбачається з наданих суду матеріалів, 13.08.2018 прокуратурою Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області під час огляду території Грабарівської сільської ради Полтавської області було виявлено факт порушення використання земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Зокрема встановлено, що на території сільської ради невідомі особи самовільно зайняли дві земельні ділянки загальною площею 76 га шляхом посіву сільськогосподарської культури кукурудзи. 13.08.2018 року за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
У межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно невстановленої особи, а саме: сільськогосподарської культури - кукурудзи, яка вирощується на самовільно зайнятих ділянках загальною площею 76, 58 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.
За змістом частини третьої пункту першого статті 132 КПК України обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим, прокурором обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Так, диспозиція статті 197-1 КК України містить опис порушення, що полягає в самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
В матеріалах клопотання містяться дані про те, що розмір збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття указаних земельних ділянок був розрахований спеціалістами Держгеокадастру відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963. Встановлено, що розмір шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки :00:017:0001, площею 34,1278 га становить 54 719,97 грн та із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га - становить 68 066,54 грн. Інших даних на підтвердження розміру заподіяної шкоди слідчий суду не надав.
Крім того, не надано слідчим обгрутованих даних про те, що указані земельні ділянки були самовільно зайняті однією і тією ж особою. Підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України жодній особі не оголошено. Натомість у матеріалах справи містяться дані про те, що постановами державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 18.06.2018 за самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :00:017:0001, площею 34,1278 га притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 та за самовільне зайняття земельної ділянки із кадастровим номером :00:017:0002, площею 42,4518 га ОСОБА_7 .
Таким чином, слідчий не довів обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.
Крім того, звертаючись із клопотанням про арешт певного майна слідчий, прокурор має враховувати предмет доказування за статтею КК , за якою внесено відомості до ЄРДР.
У даному випадку сільськогосподарська культура, яка вирощена на певній земельній ділянці, не може бути ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, виходячи із диспозиції цієї норми КК, а тому немає жодних підстав вважати, що майно, про накладення арешту на яке клопоче слідчий, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Додатково слідчий суддя звертає увагу , що частиною 1 ст.197-1 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений. Згідно ст.96-1 КК України це майно не підлягає спеціальній конфіскації. Також, у справі не заявлено цивільний позов, а вартість арештованого майна вочевидь більша, а отже не співрозмірна із розміром шкоди від можливого самовільного зайняття земельної ділянки.
Посилання слідчого на те, що відповідно до норм земельного законодавства самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених під час незаконного користування ним, не впливає на виконання завдань та потреб досудового розслідування даної категорії злочинів, а може бути предметом розгляду в площині цивільно-правових спорів власника земельної ділянки та осіб, визнаних винними в її самовільному зайнятті.
Крім того, прокурор та слідчий не довели, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а прохаючи накласти арешт на посіви, слідчий не обґрунтував, яким чином вказаний урожай можна зберегти і не допустити його псування.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання начальника слідчого відділення Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000113 від 13.08.2018 про накладення арешту на майно, а саме: на посіви рослин агрокультури кукурудзи, які знаходяться на земельній ділянці площею 76,96 га, розташованої за межами населених пунктів на території Грабарівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області шляхом заборони здійснювати збір врожаю кукурудзи на вказаній земельній ділянці, в тому числі вживати заходи щодо його пошкодження, псування, знищення посівів рослин кукурудзи, які на ній знаходяться, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и л а:
У задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000113 від 13.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1