Ухвала
Іменем України
08 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа №466/10294/17
Провадження № 51-9120 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вирішено питання щодо речового доказу у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте, засуджений у скарзі фактично наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження та оцінки доказів, що відповідно до положень статей 433, 438 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Поряд з цим, зі змісту касаційної скарги не можливо зрозуміти, у чому саме, з огляду на вимоги статей 412-414 КПК України, полягає, на думку засудженого, незаконність вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду.

Разом з тим, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений відповідних доводів, з урахуванням положень ст. 433 КПК України, в обґрунтування обставин, передбачених статями 440, 284 КПК України, у касаційній скарзі не наводить.

Також, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, оскільки не є конкретними. Вступна та прохальна частини скарги не узгоджуються між собою, з касаційної скарги не вбачається яке рішення має ухвалити касаційний суд стосовно ухвали апеляційного суду, що позбавляє можливості належно визначитись з предметом оскарження.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга адресована Верховному Суду України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3