Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/564/17-к
Провадження № 1-кп/499/8/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2018 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000277 внесеного до ЄРДР від 19.07.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2016 року в період часу з 21:00 до 23:00 години обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи на меті злочинний намір на незаконне збагачення, таємно для оточуючих, шляхом перелізання через кам`яний паркан проник на прибудинкову територію садиби, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 де навмисно, з корисливих мотивів, з ціллю особистого збагачення, таємно, здійснив крадіжку трьох алюмінієвих бідонів ємкістю 40 літрів, що належали потерпілій ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми протизаконними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1782 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), крадіжка вчинена з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, безпосередньо показав суду, що він 10 липня 2016 року у вечірній час доби, перебуваючи в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області проходячи по вул. Степовій помітив через паркан домоволодіння яке розташоване в АДРЕСА_3 , алюмінієві бідони, так як у нього не було грошових коштів на продукти харчування у нього виник умисел на викрадення зазначених бідонів з цілю їх продажу, після того як у нього виник злочинний намір, він одразу упевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, що відсутні люди які б могли бачити його противоправну поведінку переліз через кам`яний паркан та на прибудинковій території викрав три алюмінієві бідони в яких знаходився сухий хліб (сухарі) , які перекинув через паркан, та в подальшому по черзі переніс до домоволодіння яке розташоване в АДРЕСА_4 , де він тимчасово проживав. Зазначив, що бачив лише три бідони, які він і викрав. На наступний день він разом із ОСОБА_7 , продав один бідон, за 105 гривень, жительці с. Бузинове, Іванівського району - ОСОБА_8 .

Додатково показав суду, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знали, що бідон був ним викрадений, також показав суду, що щиро розкаюється в здійсненому, шкоду відшкодував у повному обсязі, просив вибачення у потерпілої.

Тобто, наданими у судовому засіданні показами ОСОБА_4 підтвердив встановлені у судовому засіданні обставини, а саме показав на час місце та спосіб здійснення крадіжки, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла у судовому засіданні показала суду, що проживає в АДРЕСА_2 , та 11.07.2018 року по місцю свого проживання помітила пропажу 15 алюмінієвих бідонів, зазначила, що у викрадених бідонах знаходився сухий хліб (сухарі), викрадені бідони зберігалися нею на подвір`ї її домоволодіння та знаходилися на прибудинковій території. Також зазначила, що вона одразу звернулася з заявою до правоохоронних органів, наразі їй повернуто три бідони, матеріальна шкода не відшкодована, бідони не повернуті.

Тобто своїми показами підтвердила встановлені у судовому засіданні обставини, а саме, щодо викрадення у неї майна з проникненням у сховище.

Досліджена у судовому засіданні постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.07.2017 року та витяг із єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000255 від 21.07.2017 року, № 0000277 від 19 липня 2017 року підтверджують, що до іншого майна, яке було викрадено у потерпілої триває розслідування в рамках іншого кримінального провадження, та підтверджує ту обставину, що потерпіла зверталась із заявою щодо скоєння відносно неї кримінального правопорушення, та орган досудового розслідування правомірно приступили до розслідування кримінального правопорушення.

Досліджений у судовому засіданні протокол огляду місця події від 11.07.2016 року та фото таблиця до нього підтверджують встановлені у судовому засіданні обставини, щодо місця скоєння кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку за адресою АДРЕСА_2 , а також підтверджує ту обставину, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку шляхом проникнення у сховище, оскільки із протоколу вбачається, що домоволодіння потерпілої огороджено парканом, та до нього не має вільного доступу.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні протоколу добровільної видачі від 16.07.2016 року, ОСОБА_4 , у присутності двох понятих добровільно видав 2 (два) алюмінієвих бідона ємкістю 40 літрів в якому знаходився сухий хліб, що підтверджує покази як обвинуваченого так і потерпілої, що у викрадених ОСОБА_4 бідонах знаходився сухий хліб.

Дослідженим у судовому засіданні протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.07.2016 року, підтверджуються встановлені у судовому засіданні обставини відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 із поміж інших бідонів впізнала саме свої, тобто що викрадене ОСОБА_4 майно належало потерпілій.

Досліджений у судовому засіданні висновок товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна № 19092016-2 від 19.09.2016 року підтверджує розмір шкоди заподіяного ОСОБА_4 в наслідок його злочинних дій потерпілій на загальну суму 1782,00 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази є належними, так як стосуються даного кримінального провадження, докази також є допустимості так як вони отриманні у порядку, встановленому КПК України, та є достовірними так як вони узгоджуються із іншими доказами.

Виходячи із наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, вважає, що сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку дають законні підстави суду визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), крадіжка вчинена з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд у відповідності до Кримінального Кодексу України виходячи із загальних засад призначення покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме що ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, особу винного раніше не судимий, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та звертаючи увагу на те, що обставини які обтяжують покарання відсутні, суд вважає, що ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, та приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що не буде перевищувати 5 (п`яти) років.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 75 КК України, а саме що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжкий, особу винного: ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та ту обставину, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у здійсненому, просив пробачення у потерпілої, суд приходить до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування реального покарання, та вважає за можливе прийняти рішення відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Що стосується міри запобіжного заходу, то суд вважає за можливе її скасувати, оскільки судом призначається обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Керуючись: ст. 374, 377, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки передбачені п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме 3 (три) алюмінієві бідони, які зберігаються в кімнаті речових доказів Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з - під варти в залі суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Івановський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1