Справа № 466/6099/18
У Х В А Л А

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, вірменина, громадянина України, з вищою військовою освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03 лютого 1999 року Суворівським районним судом м. Херсон ч.3 ст. 142, ч. 3 ст. 141, ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 140, ст. 17, ч.3 ст. 140, ст. 42, ст. 14 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 11 серпня 2005 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 22 дні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 засуджений 21 грудня 2006 року Малинівським районним судом м. Одеси за ст. 353, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 153, ч.4 ст. 154, ст. 71 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Сокальськогоо районного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано термін попереднього ув`язнення з 13 травня 2006 року по 18 лютого 2007 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання: 13 травня 2006 року. Кінець строку покарання: 08 серпня 2020 року.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання порушував 5 разів, однак згідно п.14 ст. 134 КВК України визнається таким, що стягнень не має, 9 разів заохочувався, адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради клопочуть про його заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор та представник ЛВК № 30 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш мяким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 це вже друга судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 допустив п`ять порушень режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 дев`ять заохочень на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація Личаківської ВК № 30 не надала достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор та засуджений мають право подати апеляції до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1