У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5479/18

№ 1-кс/183/1319/18

26 вересня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2018 року за № 0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 1971 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_2 про арешт майна. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що слідчим Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2018 року за № 0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності для ведення селянського господарства на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, площами 26,8 та 19,3 га.
Проведеним досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що згідно з Державним актом на право постійного користування серії ДП (без номеру), зареєстрованого в Книзі державних актів на право постійного користування за МД № 421, виданого 07.04.1997 року, ОСОБА_3 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 26,8 га, для ведення селянського господарства, розташовану на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

16.12.2008 року за заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Магдалинівською РДА було видано розпорядження № 699-р-01 від 16.12.2008 року про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам, для ведення фермерського (селянського) господарства, за рахунок земель селянського фермерського господарства «Роксолана», керівником якого являвся на той час померлий ОСОБА_3 . Після видачі уповноваженим на те органом вищевказаного дозволу, було розпочато процес складання проекту відведення земельних ділянок у приватну власність, відповідно до Закону України «Про фермерське господарство», яким передбачено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю), в зв`язку з чим, зокрема земельну ділянку, площею 19,3 га, було розділено на земельні частки між членами СфГ «Роксолана», а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та присвоєно кадастрові номери :01:001:0898, :01:001:0905, :01:001:0906 та :01:001:0907, а земельну ділянку, площею 26,8 га, було розділено на земельні частки між членами СфГ «Роксолана» ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та присвоєно кадастрові номери, :01:001:0899, :01:001:0900, :01:001:0901, :01:001:0902, :01:001:0903, :01:001:0904

05.09.2018 року під час обстеження зазначених земельних ділянок спеціалістом землевпорядником Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області встановлено, що на вказаних земельних ділянках вирощується сільськогосподарська культура соняшник.

Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області право власності чи користування на вказані земельні ділянки після смерті ОСОБА_3 на інших осіб не переоформлювалось, окрім того, що були присвоєні кадастрові номери майбутнім земельним часткам, які планували отримати у власність члени СфГ «Роксолана».

Проведеним оглядом від 06.09.2018 року земельної ділянки, площею 19,3 га, яку було розділено на земельні частки між членами СфГ «Роксолана» ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та присвоєно кадастрові номери :01:001:0898, :01:001:0905, :01:001:0906 та :01:001:0907, було встановлено, що станом на момент огляду на вказаній земельній ділянці проводяться сільськогосподарські роботи, а саме здійснюється збирання раніше посіяної культури соняшника за допомогою сільськогосподарської техніки, а саме зернозбирального комбайна та вантажного автомобіля КАМАЗ з причепленим до останнього причепом.

Далі при безпосередньому наближенні до вказаної сільськогосподарської техніки було встановлено, що зернозбиральний комбайн являється марки «КЗС-9-1 СЛАВУТИЧ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини, належить селянському фермерському господарству «Сім`я», при огляді якого було встановлено, що до комбайну приєднана відповідного типу зернозбиральна жатка, яка як і комбайн знаходяться в справному стані, а також в бункері комбайну на момент огляду знаходиться щойно намолочене насіння соняшника.

При наближенні та огляді вантажного автомобіля «КАМАЗ» з причепленим до останнього причепом ГКБ, було встановлено, що автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 5320 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, має масу без навантаження 8.000 кг та належить ОСОБА_13 , а причіп являється марки ГКБ моделі 8350 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, має масу без навантаження 3.500 кг та належить ОСОБА_13 , і при огляді яких було встановлено, що останні знаходяться в справному стані, і в кузові автомобіля та причепа на час огляду мається щойно намолочене насіння соняшника.

Встановлені та допитані водії комбайну та автомобіля «КАМАЗ» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що 06.09.2018 роки вони за усною вказівкою керівника СфГ «Сім`я» ОСОБА_16 приїхали на зазначеній техніці до вказаного поля, де почали проведення скошування соняшника.

Допитаний по даному факту ОСОБА_16 показав, що він являється головою фермерського господарства «Сім`я», у власності якого мається техніка. Починаючи з відповідного часу для вирощування сільськогосподарських культур 2018 року, він на прохання ОСОБА_17 почав допомагати їй обробляти земельні ділянки, які розташовані на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, а саме за домовленістю здійснив посів соняшника, потім його прополку, обприскування та на початку вересня 2018 року за вказівкою ОСОБА_17 здійснив пробне скошування вказаної сільськогосподарської культури. Далі, 06.09.2018 року він на прохання ОСОБА_17 про продовження скошування урожаю соняшника організував процес його скошування на вказаному полі та організував вивіз скошеного насіння для чого автомобіль «КАМАЗ» з причепом.

В подальшому при проведенні зважування намолоченого 06.09.2018 року насіння соняшника спільно з автомобілем та причепом, в тому числі виявленого в бункері комбайну, як складала 30.620 кг.

Таким чином, зернозбиральний комбайн марки «КЗС-9-1 СЛАВУТИЧ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини, належить селянському фермерському господарству «Сім`я», автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 5320 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, має масу без навантаження 8.000 кг та належить ОСОБА_13 , а причіп являється марки ГКБ моделі 8350 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, має масу без навантаження 3.500 кг та належить ОСОБА_13 та насіння соняшника, загальною вагою приблизно 19.120 кг є фактично речовим доказом, який доказує факт самовільного зайняття та використання у власних цілях та на свій розсуд невстановленими особами земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, площею 19,7 га, яка видавалась на праві постійного користування померлому ОСОБА_18 , про що у вказаному кримінальному провадженні було винесено відповідну постанову.
Відповідно до ст. 25 ЦК України «Цивільна правоздатність фізичної особи», це здатність мати цивільні права та обов`язки , яка виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Окрім того виявлена техніка та врожай соняшника є знаряддями вчинення злочину, так як виступають предметами, які особою використані при вчиненні злочину, а також є засобами вчинення злочину, за допомогою яких злочин було вчинено злочин, та які використовувались для полегшення його вчинення.

Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні, врожаю та техніки, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Не зважаючи та те, що на теперішній час досудовим розслідування не встановлено особу, яка самовільно зайняла вказану земельну ділянку виростила на останній сільськогосподарську культуру соняшник, проте її відсутність не перешкоджає розгляду вказаного клопотання та накладення арешту на речовий доказ техніку та врожай скошеного соняшника, оскільки відповідно до вимог законодавства останній підлягає зверненню в дохід держави.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що виявлені та вилучені в ході огляду по кримінальному провадженні техніка та скошене насіння соняшника, що росло на земельній ділянці, площею 19,3 га, яка розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, визнано у встановленому порядку речовим доказом самовільного зайняття та використання вказаної земельної ділянки, з метою забезпечення збереження даного речового доказу та недопущення його знищення, подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, виникла необхідність у накладенні арешту, який полягатиме в забороні будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати їх будь - яким способом з наданням дозволу на доставку на відповідальне зберігання до Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також враховуючи те, що виявлені та вилучена техніка та врожай соняшника мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Представник голови СФГ «Роксолана» - адвокат ОСОБА_19 надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечував проти задоволення клопотання з підстав, викладених ним в письмовій формі та підтверджених письмовими доказами.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Постановою слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 06.09.2018 року комбайн зернозбиральний КЗС-9-1 «Славутич», державний номер НОМЕР_1 , автомобіль «Камаз» моделі 5320, державний номер НОМЕР_2 , причеп марки ГКБ моделі 8350, державний номер НОМЕР_3 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Як вбачається з наданих до клопотання доказів, вказане майно передано на відповідальне зберігання та на теперішній, у зв`язку з періодом збору врожаю в Україні, воно може долучатися до цього процесу. Підстав вважати, що вказане майно може бути приховуване, пошкоджене, зіпсоване, знищено, перетворено, відчужено, у слідчого судді немає, а тому в цій частині в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Тією ж постановою слідчого речовим доказом визнано насіння соняшника, вагою приблизно 19.120 кг. Ця сільськогосподарська культура була виявлена у автомобілі «Камаз» та у причепі. Відповідно постанови слідчого, даний речовий доказ було доставлено до Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно повідомлення адвоката ОСОБА_19 , на теперішній час в провадженні суду знаходяться позови щодо законного використання земельних ділянок, на яких було вирощено та зібрано врожай соняшника. Однак документів, які б підтвердили законність використання земельної ділянки сторонами провадження слідчому судді надано не було.

Відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Крім того, відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, відповідно до статей 90, 95, 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Тому слідчий суддя вважає, що для збереження вражаю, що вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці та для подальшої його передачі власникам земельної ділянки, з метою запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на речовий доказ у вигляді вражаю кукурудзи, необхідно накласти арешт.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_2 .

Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя вважає, що копія даної ухвали повинна бути надіслана адвокату ОСОБА_19 , який представляє інтереси осіб, зацікавлених у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити частково клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2018 року за № 0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 1971 КК України.

Накласти арешт на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, а саме на насіння соняшника, загальною вагою приблизно 19.120 кг, які знаходяться на території Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Центральна, 112, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження будь-яким чином та використовувати його будь - яким способом з наданням дозволу на їх вилучення та доставки на зберігання до Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 .

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1