Єдиний унікальний номер 722/1440/18
Номер провадження 1-в/722/153/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково на невідбутий строк, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини строку призначеного покарання. За час відбування покарання постійно працював та навчався, здобув спеціальність «Електрогазозварювальник». Мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Має подяку.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, оскільки подав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його присутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Представник «СВК (№67)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій заперечила щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки згідно виписки з протоколу засідання комісії з оцінки ступеню виправлення відділення СПС №3 ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», засуджений ОСОБА_4 не досяг відповідного ступеню виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення відносно останнього буде передчасним. При цьому, просила провести судове засідання без її присутності.
Враховуючи думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2017 року за ч.4 ст.407, ст.71 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховано з 15.11.2016 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 15.11.2016 року до 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 10.10.2019 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 02 роки 06 місяців 12 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 11 місяців 18 днів.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно характеристики, затвердженої 16.10.2018 року начальником ДУ «СВК (№67)», в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 перебуває з 15.11.2016 року. Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває у ДУ «СВК (№67)» з 17.11.2017 року. По прибуттю в установу був працевлаштований в якості різноробочого будівельної бригади. Покладені йому завдання намагався виконувати. З січня 2018 року по даний час працевлаштований робітником їдальні для засуджених установи. Обов`язки та поставлені йому завдання виконує. Дружні стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації колонії тактовний. Роботи з благоустрою установи та відділення виконує. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_4 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Має заохочення у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумках роботи за другий квартал 2018 року.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Відповідно до ст.127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.
Судом встановлено, що під час відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 заходи виховного характеру, які проводяться в установі та у відділенні відвідує. У 2018 році отримав спеціальність «Електрогазозварювальник» в навчальному центрі, що функціонує при установі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.
Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній за період відбування покарання заохочувався, накладене дисциплінарне стягнення погашене у встановленому порядку, приймає участь у виховних заходах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.6, ч.2 ст.65, ст.127 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шубранець Заставнівського району Чернівецької області, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 18 днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Копію цієї ухвали надіслати Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» в Чернівецькій області для виконання та Білоцерківському міськрайонному суду Київської області для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: