Справа № 496/2436/18
Провадження № 1-кс/496/1214/18
У Х В А Л А

24 липня 2018 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000253 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на грошові кошти, які зберігаються на рахунках банку АТ КБ ««Приватбанк» код ЄРДПОУ: 14360570, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, які відкриті, зареєстровані на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , доступ до яких здійснюється через банківські картки банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 . 14.06.2018 року ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_4 , з метою вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності, передав останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, в розмірі 400 доларів США, які були попередньо оброблені препаратом, який при піднесені лампи ультрафіолетового свічення світиться жовто-зеленим кольором. 14.06.2018 року о 13.40 год. ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. 14.06.2018 року в ході проведення обшуку у службовому кабінеті №13, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с-ще Радісне, вул. Артилерійська, 42, буд. 4/30, було виявлено та вилучено зокрема банківські картки банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Санкцією ч.3 ст. 369 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим вважає, що необхідно накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 . У зв`язку з викладеним слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання і пояснив, що оскільки санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, є підстави для накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на рахунках, доступ до яких здійснюється через банківські картки банку АТ КБ «Приватбанк».

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що слідчим не надано підтвердження тієї обставини, що вказані банківські картки належать саме йому і наявність на цих рахунках грошових коштів.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У відповідності до п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як вбачається з протоколу обшуку від 14.06.2018 року, в ході обшуку було вилучено зокрема банківські картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .
Слідчим не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що банківські картки за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 належать саме підозрюваному ОСОБА_4 , відомості про наявність грошових коштів на рахунках, доступ до яких здійснюється через вказані банківські картки, також відсутні.
Крім того, не підтверджено, що вказані картки видані АТ КБ «Приватбанк».
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що оскільки слідчим не доведені вказане вище обставини, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000253 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1