У Х В А Л А Справа № 200/10990/18

Провадження № 1кс/200/6835/18

27 червня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву захисниці ОСОБА_5 про відвід прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

У моєму провадженні перебуває клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_5 звернулася до суду із усною заявою про відвід прокурора ОСОБА_3 . Підставою для відводу вказала п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України у вигляді наявності обставин, що викликають сумніви в його неупередженості при розгляді справи. Упередженість, як підставу для відводу, вказала, що цей прокурор, як процесуальний керівник, діяв в порушення вимог наказу Генерального прокурора України № 16 від 05 серпня 1994 року «Про підслідність кримінальних справ військовим прокуратурам», оскільки згідно з цим наказом, прокурори військової прокуратури можуть здійснювати процесуальне керівництво лише у тих кримінальних справах, де злочин вчинено або військовослужбовцем, або групою осіб за участю військовослужбовця. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Через те, що військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, прокурором якої є ОСОБА_3 , діє в порушення наведеного наказу Генерального прокурора України, дії всіх її прокурорів виходять за межі наданих ним повноважень, а також вимог ст. 216 КПК України. Оскільки прокурор ОСОБА_3 діє за межами наданих йому повноважень, вбачає упередженість в його діях щодо розслідування цієї кримінальної справи, а відтак і наявність підстав для його відводу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання захисниці підтримав, прохав задовольнити з наведених нею підстав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи усі наведені захисницею доводи безпідставними. Пояснив, що процесуальне керівництво у справі здійснює на підставі постанови про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 12 червня 2018 року, яку винесено заступником прокурора Південного регіону України ОСОБА_6 , який визначив органом досудового слідства СВ УСБ України в Дніпропетровській області. Через те, що процесуальне керівництво слідчими СВ УСБ України в Дніпропетровській області здійснює військова прокуратура, він і є процесуальним керівником у справі. Крім того, він не може оскаржувати чи ставити під сумнів виконання постанов вищестоящого прокурора. З цих підстав прохав відмовити в задоволенні клопотання.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї зацікавлені в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 81 КПК України, усі відводи, крім відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, під час досудового слідства розглядає слідчий суддя; питання про відвід вирішується у нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку підозрюваного, заслухавши пояснення прокурора, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні, з тих підстав, що обставини, наведені захисницею для відводу, не є такими, що викликають обґрунтований сумнів в упередженості прокурора. Так, прокурор ОСОБА_3 є підлеглим заступника прокурора Південного регіону України ОСОБА_6 , який стосовно нього є вищестоящим прокурором і не може не виконувати винесену ним постанову. Наказ Генерального прокурора України № 16 від 05 серпня 1994 року «Про підслідність кримінальних справ військовим прокуратурам», винесено під час дії КПК України в редакції 1960 року, а не в редакції 2012 року. Тому посилання на нього, при тому, що процесуальне керівництво прокурорів до 19 листопада 2012 року (початок дії КПК України у новій редакції) взагалі не передбачалося, не може бути прийнято слідчим суддею, як підставу для упередженості прокурора. Порушення вимог КПК України заступником військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_6 при винесенні ним 12 червня 2018 року постанови про визначення підслідності кримінального провадження № 00000237, у випадку його підтвердження, може мати своїм наслідком нікчемність доказів, зібраних у справі, але на стадії досудового розслідування оцінці чи переоцінці слідчим суддею не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 81, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви захисниці ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1