Справа № 200/2998/18
Провадження № 1-кс/200/2368/18
У Х В А Л А
23 лютого 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, -
В С Т А Н О В И Л А:
21.02.2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту з майна звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .
Необхідність скасування арешту заявник обґрунтовує наступним. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2018 року у справі №200/1394/18 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль КАМАЗ 5511 д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , з метою збереження речового доказу. На даний час необхідність у вжитому арешті відпала, оскільки слідчим дотримано вимоги ст.100 КПК України, вилучений речовий доказ оглянуто, сфотографовано, описано в протоколі огляду. Призначена слідчим судово-автотехнічна екпертиза завершена і висновок долучено до матеріалів справи. Автомобіль переданий на відповідальне зберігання Приватному підприємству «Автоклуб» , якому ОСОБА_4 вимушений сплачувати значні кошти за зберіганні автомобіля у невідомо яких умовах. Накладення арешту на автомобіль не тільки призводить до додаткових зобов`язань ОСОБА_4 , а лишає його прав на володіння, користування та розпорядження майном.
В судове засідання адвокат та слідчий не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Розглянувши клопотання, приходжу до висновку про відмову в його задоволенні, за наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Встановлено, що слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 02.02.2018 року було винесено ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль КАМАЗ 5511, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування. Даний арешт було накладено з метою збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом, допускається навість в тому випадку, коли власник майна не є підозрюваним, обвинувачем чи особою, що несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, у зв`язку з чим, необхідність у вжитих заходах забезпечення позову не відпала, тому підстав для скасування арешту з майна, який накладений обґрунтовано та з дотриманням процесуальної процедури, не має та в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 103, 110, 170, 174, 369, 371-372 КПК України,-
В клопотанні адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1