справа № 753/1345/16-к
провадження № 51-6210ск18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні в м. Києві 24 травня 2018 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Києва,
засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за частиною 1 статті 307 КК на строк 5 років; за частиною 2 статті 309 цього Кодексу на строк 3 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
2. Згідно з положеннями статті 75 КК суд звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням і визначив іспитовий строк тривалістю 3 роки та поклав на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
3. За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав ОСОБА_4 винуватим у тому, що він придбав у невстановленої особи, психотропну речовину амфетамін, яку зберігав за місцем свого проживання, а саме в прибудинкових спорудах домоволодіння АДРЕСА_1 з метою збуту.
25 вересня 2015 року близько 22:30, засуджений знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , за грошову винагороду у сумі 500 грн., незаконно збув ОСОБА_5 поліетиленовий пакетик з пазовим замком, всередині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору амфетамін, вагою 2,575 г.
04 листопада 2015 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в прибудинкових спорудах зазначеного домоволодіння було виявлено три згортки з порошкоподібною речовиною амфетамін, поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, що у своєму складі містить небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 54,53г
4. Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 15 лютого 2018 року вирок суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.

Доводи касаційної скарги

5. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_4 посилаючись на неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність. На його думку, районний суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, оскільки були відсутні обставини, які вказують про виправлення засудженого без відбування покарання.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. На обґрунтування своєї позиції щодо незгоди з призначеним засудженому покаранням прокурор зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, звільнивши ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі статті 75 КК, не повною мірою врахував особу винного, тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого злочину, які мають правове значення при застосуванні положень статей 75, 76 КК.

8. З мотивувальної частини вироку слідує, що суд першої інстанції, визнавши засудженого винним, тим не менше, дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства (див. п. 2 вище). Мотивуючи своє рішення щодо покарання, суд врахував, що вчинені ним злочини є середньої тяжкості і тяжким, при цьому суд також дав оцінку даним про особу засудженого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, усвідомив протиправність своєї злочинної поведінки, має утриманні малолітню доньку. Зваживши на зазначене, суд дійшов правомірного висновку про можливість звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, проте в максимальних межах.

9. Законодавець, визначаючи правила застосування статті 75 КК, не виключив можливості її застосування також й у випадку засудження особи за сукупністю злочинів. Прокурор не навів у касаційній скарзі обґрунтування тому, у чому полягає неправильність застосування статті 75 КК і якими положеннями закону суду заборонено застосовувати цю статтю у ситуації, яка розглядалася судами першої та апеляційної інстанцій.
10. Фактично, доводи прокурора у касаційній скарзі зводяться до того, що суди першої і апеляційної інстанції надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор. Тобто, посилаючись формально на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, прокурор ставить питання щодо явної несправедливості призначеного покарання через м`якість.
11. Зі змісту ухвали апеляційного суду убачається, що доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, які є аналогічними за змістом його апеляційної скарги, були ретельно перевірені апеляційним судом, який для їх спростування з дотриманням вимог статті 419 КПК у своїй ухвалі навів належні аргументи про повний, всебічний і об`єктивний судовий розгляд у суді першої інстанції, перевірив вказані доводи, детально їх розглянув і відмовив у їх задоволенні, навівши докладне обґрунтування прийнятого рішення. Зміст ухвали не дає підстав вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад. Із такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

12. У касаційний скарзі прокурор не навів переконливих аргументів, які би ставили під сумнів законність оскаржуваних рішень, вмотивованість висновків судів з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання засудженому, та які б свідчили про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
13. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які вказують про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2