Провадження № 1-кс/520/3980/18
УХВАЛА
11.09.2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 04.09.2015 року до ЄРДР за № 0000578 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч.2, 366 ч.1, 191 ч.5 КК України, за якими 03.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на житловий будинок загальною площею 203,1 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня назва: АДРЕСА_1 ), який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення конфіскації майна, як виду покарання і відшкодування шкоди, завданної внаслідок кримінального правопорушення. Та просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст.172 ч.2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.ч. 5, 6 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, а також у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється зокрема у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, яке завдало державі в особі Одеської обласної державної адміністрації шкоду на загальну суму 2176234, 22 гривень та санкція статті за яке, передбачає конфіскацію майна.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.2018 року, ОСОБА_5 з 26.10.2009 року на праві власності належить житловий будинок загальною площею 203,1 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня назва: АДРЕСА_1 ).

Враховуючи, що вказане майно не було тимчасово вилучене, вважаю можливим, відповідно до ст. 172 ч.2 КПК україни, розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного власника майна, з метою забезпечення арешту майна.
Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто наявність обґрунтованої підозри, необхідність забезпечення ризиків реалізації нерухомого майна підозрюваного, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні будинку.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 203,1 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня назва: АДРЕСА_1 ), шляхом заборони його відчуження та розпорядження власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1