Провадження №1-кп/755/872/13
В И Р О К

іменем України

"26" грудня 2013 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Іваніної Ю.В.,

при секретарі Бовкун О.М.,

за участю прокурора Топчий Н.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника Корюкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не військовозобов'язаного, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого

18.07.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи раніше судимим, у тому числі за вчинення умисного корисного злочину, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий злочин за наступних обставин.

03.10.2013 року, приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_1, знаходячись неподалік від АДРЕСА_3, діючи умисно, повторно, з раптово виниклих корисливих намірів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, обрав предметом свого злочинного посягання чуже майно, яке знаходилось в автомобілі «Таврія», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця обставинами, а саме тим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу відчинив праву передню дверцю та проник до салону вищезазначеного автомобіля, звідки повторно таємно викрав сумку чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якій знаходились мобільний телефон «Нокіа-5228», вартістю 1000 гривень, з сім-карткою, яка матеріальної цінності не становить, та три банківських пластикових картки банку «Приватбанк», які матеріальної цінності не становлять, і які належать ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_1 з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення. Дійсно, вдень 03.10.2013 року він знаходився неподалік від АДРЕСА_3, де побачив автомобіль «Таврія», в якому знаходилась чорна сумка. Після цього він підійшов до автомобіля і відкрив передню дверцю та заволодів сумкою, в якій знаходився мобільний телефон та картки банку «Приватбанк». Всі викрадені речі були повернуті потерпілому. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_1

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз'яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як умисне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, у тому числі за вчинення тяжкого корисного злочину, даний злочин вчинив в період іспитового строку, визначеного вироком суду, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, суд не вбачає.

Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_1 в період іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.07.2013 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана йому матеріальна шкода відшкодована повністю.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_1 за сукупністю вироків шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 18.07.2013 року у вигляді п'яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання - з 04.10.2013 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Матеріали кримінального провадження №0016251 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/28948/13-к.

Речові докази - мобільний телефон «Нокіа 5228» чорного кольору з сенсорним екраном, імеі НОМЕР_3, без сім-карти, кредитну картку «ПриватБанку» НОМЕР_4, кредитну картку «ПриватБанку» НОМЕР_2, накопичувальну картку Київського ювелірного заводу, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_3, який є власником вказаних речей, - залишити йому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна