Дата документу 26.05.2015

Справа № 334/4075/15-к
Провадження № 1-кс/334/956/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 00000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 00000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 10.12.2010 ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 830. Свідоцтво видане ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення № 26 від 10.12.2010 року. Відповідно до Витягу із Єдиного реєстру адвокатів України робоче місце адвоката ОСОБА_5 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Адреса робочого місця адвоката ОСОБА_5 , зафіксована в Єдиному реєстрі адвокатів України ( АДРЕСА_2 ) є недійсною.

Згідно ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

28 травня 2013 адвокат ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , якому раніше надавав юридичні послуги у якості захисника при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001407 від 12.04.2013 за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що ОСОБА_6 може довіряти йому, як адвокату, в зв`язку з його професійною діяльністю, та використовуючи це, особисто завірив останнього, що може надати неправомірну службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою закриття вищезазначеного кримінального провадження та подальшого уникнення кримінального переслідування ОСОБА_6 з боку правоохоронних органів.

У подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи свої злочині наміри, 30.05.2013 ОСОБА_5 повторно запропонував ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою закриття вищезазначеного кримінального провадження у сумі 2 000 доларів США, що станом на 30.05.2013 за курсом НБУ становило 15 986 грн., за виконання ним дій, що входять до їх повноважень, а саме за закриття кримінального провадження № 0001407 від 12.04.2013 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ст. 296 КК України та припинення подальшого кримінального переслідування ОСОБА_6 з боку правоохоронних органів. Таким чином ОСОБА_5 підбурював ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовим особам, що займають відповідальне становище з метою вчинення ними дій, що входять до їх службових повноважень. При цьому, ОСОБА_5 намагався таким чином шляхом зловживання довірою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 , але останній відмовився передавати грошові кошти ОСОБА_5 . Таким чином ОСОБА_5 вчинив всі дії, які вважав за необхідне з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 15 986 грн., але з причин, які від нього не залежали не довів свій злочинний намір до кінця.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, який на кваліфікується як замах на заволодіння майном потерпілого шляхом зловживання довірою (обманом). За даним фактом прокуратурою м. Запоріжжя, до ЄРДР 14.06.2013 року було внесено кримінальне провадження №0000017.
Крім того, 26 червня 2013 року адвокат ОСОБА_5 уклав Договір №1 з ОСОБА_7 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 30 липня 2013 року адвокат ОСОБА_5 уклав Договір №2з ОСОБА_7 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в ІНФОРМАЦІЯ_3 з того самого предмету розгляду. При цьому ОСОБА_5 отримав грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США, а всього за проведення справи в Апеляційному суді Запорізької області отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 27.06.2013 складало 23 979 грн.

При цьому ОСОБА_5 при укладанні вищезазначених договорів діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що ОСОБА_7 довіряє йому як адвокату, в зв`язку з його професійною діяльністю, та використовуючи це, завірив останнього, що для скасування рішення від 23.04.2013р. ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення боргу з ОСОБА_7 в сумі 8500 доларів США необхідно надати неправомірну вигоду судді ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , як головуючому у складі суддів апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 , у сумі 3 000 доларів США за виконання ним своїх професійних обов`язків, а саме за винесення ухвали щодо скасування вищезазначеного рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, ОСОБА_5 підбурив ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди судді ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 у сумі 3 000 доларів США.

У подальшому, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , в судове засідання колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області, призначене на 1 серпня 2013 року ОСОБА_5 не з`явився, про неможливість явки суд не повідомив. Апеляція на рішення суду Заводського району м. Запоріжжя була апеляційним судом розглянута, рішення від 23.04.2013 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення боргу з ОСОБА_7 в сумі 8500 доларів США залишено без змін, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_7 відхилена. При цьому грошові кошти у сумі 3 000 доларів США ОСОБА_5 згідно вимог чинного законодавства України ОСОБА_7 не повернув, тим самим заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 , та спричинивши останньому матеріальні збитки на загальну суму 3 000 доларів США,

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який на кваліфікується як заволодіння майном потерпілого шляхом зловживання довірою (обманом), вчинене повторно. За даним фактом ІНФОРМАЦІЯ_6 30.03.2015 року до ЄРДР було внесено кримінальне провадження №0000408.

01 грудня 2013 адвокат ОСОБА_5 уклав договір про надання правової допомоги (витяг) з ОСОБА_10 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в апеляційному суді Запорізької області. При цьому ОСОБА_5 отримав грошові кошти у розмірі 1 500 доларів США, а всього за проведення справи в апеляційному суді Запорізької області отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 1 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.01.2013 складало 11989,5 грн. а також 2000 грн. за надання юридичних послуг, тобто отримав грошові кошти від ОСОБА_11 на загальну суму 13 989,5 грн.

При цьому ОСОБА_5 при укладанні вищезазначених договорів діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що ОСОБА_11 довіряє йому як адвокату, у зв`язку з його професійною діяльністю, та використовуючи це, завірив останню, що для залишення в силі вищезазначеного рішення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 04.11.2013 яким відмовлено у відкритті провадження за позовом ІНФОРМАЦІЯ_8 до ОСОБА_11 необхідно надати неправомірну вигоду судді ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 , як головуючому у складі суддів апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 , у сумі 1 500 доларів США за виконання ним своїх професійних обов`язків, а саме за винесення ухвали щодо залишення в силі вищезазначеного рішення ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином, ОСОБА_5 підбурив ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди судді ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 у сумі 1 500 доларів США, при цьому маючи намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 .

У подальшому, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , в судове засідання колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_5 не з`явився, про неможливість явки суд не повідомив, причини неявки ОСОБА_11 не пояснив. Апеляція на рішення суду Орджонікідзевського району м. Запоріжжя була апеляційним судом розглянута, рішення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 04.11.2013 яким відмовлено у відкритті провадження за позовом ІНФОРМАЦІЯ_8 до ОСОБА_11 скасоване. Грошові кошти на загальну суму 13 989,5 грн. ОСОБА_5 згідно вимог чинного законодавства України ОСОБА_11 не повернув, тим самим, заволодівши шляхом обману грошовими коштами останньої, та спричинивши їй матеріальні збитки на загальну суму 13 989,5 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, який на кваліфікується як заволодіння майном потерпілого шляхом зловживання довірою (обманом). За даним фактом СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області «06» березня 2014 року було зареєстроване кримінальне провадження №0001012.

Вказані кримінальні провадження були об`єднанні в єдине кримінальне провадження під загальним номером № 0000017.
Слідчий та прокурор клопотання про тимчасовий доступ до документів підтримали.

Слідством встановлено, що при наданні юридичних послуг потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 укладав з останніми договори про надання ним юридичних послуг.

А саме, 01.12.2013 року ОСОБА_5 уклав договір про надання правової допомоги (витяг) з ОСОБА_10 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в апеляційному суді Запорізької області. 26 червня 2013 року адвокат ОСОБА_5 уклав Договір №1 з ОСОБА_7 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в апеляційному суді Запорізької області. 30 липня 2013 року адвокат ОСОБА_5 уклав Договір №2 з ОСОБА_7 про надання правової допомоги під час судового розгляду цивільної справи в ІНФОРМАЦІЯ_3 з того самого предмету розгляду. Під час ознайомлення з вказаними договорами слідством було встановлено, що вони містять підписи та зразки рукописного тексту ОСОБА_5 ..

Враховуючи той факт, що відповідно до ст. 91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а саме доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність дослідити вищевказані договори. А саме є необхідність призначити судово почеркознавчу експертизу по вказаним договорам з метою ідентифікації підпису та рукописного тексту ОСОБА_5 в них, або ж навпаки спростувати вказаний факт, та довести те, що вказані підписи та рукописний текст останньому не належать, тим самим підтвердити факт укладання ОСОБА_5 вказаних договорів, або ж навпаки встановити факт їх не підписання останнім.

Для проведення вказаної експертизи слідству необхідні умовно вільні зразки підпису та почерку адвоката ОСОБА_5 з метою їх використання експертами для порівняння та ідентифікації підписів та почерку останнього.

Під час проведення розслідування по вказаному провадженню було встановлено, що ОСОБА_5 раніше працював в ІНФОРМАЦІЯ_9 , а відповідно був оформлений офіційно, та при працевлаштуванні особисто власноруч заповнював документи, які містяться в особовій справі ОСОБА_5 як працівника міліції, яка зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 . Дана інформація була отримана слідчим особисто по телефону в особистій співбесіді з працівником ІНФОРМАЦІЯ_11 . Таким чином, документи, які містяться в особовій справі ОСОБА_5 як працівника міліції, мають для даного кримінального провадження значення речових доказів бо містять відповідні зразки підписів та почерку, та можуть бути використанні для проведення зазначеної експертизи.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З огляду на це, а також на обставини, що зазначені в мотивувальній частині даного клопотання, на даному етапі досудового розслідування, у слідства виникла необхідність в проведені тимчасового доступу з подальшим вилученням до документів, а саме до особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка на даний момент знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_10 , адже інакше витребування необхідних документів буде незаконним та процесуально помилковим.

Тим самим, забезпечити виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, та дослідити обставини передбаченні ст. 91 КПК України в повному обсязі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів з подальшим вилученням є доведеним та обґрунтованим, а без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення даних документів, а їх вилучення необхідне для подальшого дослідження та використання у якості доказів, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 159-164 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчому СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області старшому лейтенанту міліції ОСОБА_4 дозвіл на тимчасовий доступ, з подальшим вилученням, до документів, а саме: до особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка на даний момент знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до документів діє протягом одного місяця з дня постановлення, до 26.06.2015 року.

У разі невиконання ухвали слідчого судді настають наслідки, передбачені ст. 166 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1