Апеляційний суд Рівненської області
_________________________________________________копія:____
У Х В А Л А
Іменем України

23 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі -слідчий) від 07 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Тбілісі у республіці Грузія, проживає по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у рамках кримінального провадження №0004089, за внесеними відомостями від 06 липня 2018 року;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме - у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб. Строк тримання під вартою встановлено рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме - з 07 липня 2018 року та визначено строк дії цієї ухвали до 05 вересня 2018 року.

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 зазначає, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя неповно дослідила обставини судового провадження, а тому категорично не погоджується з висновками судового рішення, з підстав непроведення слідчим суддею аналізу ризиків, установлених у ст.177 КПК України, що можуть настати з боку його підзахисного. Додає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою до підозрюваної особи, у разі обгрунтованої її підозри у вчиненні, зокрема й тяжкого злочину. Стверджує, що факт того, що ОСОБА_5 є громадянином республіки Грузія, не свідчить про відсутність його соціальних зв`язків, відсутність постійного житла на території України, а характеризуючі дані на підозрюваного ніяк не можуть вказувати про його суспільну небезпеку для суспільства, а слідчий суддя, в свою чергу, передчасно застосувала найсуворіший запобіжний захід до ОСОБА_5 , у зв`язку із чим, ухвала слідчого судді не може залишатися чинною, на його думку, та підлягає скасуванню.

У ході задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя оцінювала те, що підозрюваний ніде офіційно непрацевлаштований, є громадянином республіки Грузія, працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає. Разом з тим, із урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, за доведення вини у вчиненні якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 (восьми) років і, врахувавши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого судді, не зможе запобігти таким ризикам, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід до підозрюваного, пояснення прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги, поданої стороною захисту, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий покладав установлені досудовим розслідуванням обставини за фактом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та описав короткий виклад цих обставин, з яких слідує, що 05 липня 2018 року, приблизно о 23-й год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_10 , умисно наніс для своєї доньки ОСОБА_11 , яка знаходилася на руках ОСОБА_10 , один удар кулаком руки в область голови, внаслідок чого заподіяв для ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: перелому склепіння черепа в області тімяної кістки справа без зміщення відломків, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Із оскаржуваного судового рішення убачається, що слідством було зібрано достатньо фактичних даних, на думку слідчого судді, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

Також, слідчий суддя враховувала факт доведення слідчим та прокурором у засіданні наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, зокрема наявність ризику про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись та незаконно впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни їх показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню, намір вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, у ході аналізу матеріалів судового провадження, колегія суддів уважає, що найсуворіший запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 застосовувати у рамках даного кримінального провадження, з урахуванням його особи - буде недоцільно.

Кримінальний процесуальний закон, а саме ст.178 КПК України закріплює, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, зокрема й тяжкості покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей тощо.

Статтею ст.184 КПК регламентований зміст клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу до підозрюваного. Зокрема, за змістом вказаної норми закону, клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст..177 цього Кодексу: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проаналізувавши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором, колегія суддів вважає, що воно не повністю узгоджується із вимогами вказаної норми закону щодо його змісту. Так, слідчий зазначає правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Разом з тим, слідчий не долучив до клопотання матеріали, що підтверджували би зазначену ним ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. ( долучений до клопотання висновок комп`ютерної томографії не вказує про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої). Не долучені до клопотання і будь - які матеріали, що підтверджують обставини про наявність ризиків, зазначених слідчим. Чи є зазначені ризики наявними, прокурор та слідчий в суді апеляційної інстанції не довели.

Слід погодитись із доводами захисника-адвоката, що слідчим взагалі не розглядалась можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших альтернативних запобіжних заходів, на що також неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу Європейських суд з прав людини (зокрема рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України». Із клопотання слідчого вбачається, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ним розглядалось щодо ОСОБА_12 , а не ОСОБА_5 .

На вказані порушення кримінально-процесуального законодавства при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя увагу не звернув.

Вивченням матеріалів судового провадження також встановлено, що свідок ОСОБА_13 , у ході її допиту слідчим вказує про те, що умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своїй дитині, зі слів дружини підозрюваного ОСОБА_10 , у ОСОБА_5 не було, так як він намагався у ході чергового конфлікту вдарити рукою дружину, а не свою малолітню доньку, однак поцілив в останню.

За таких обставин, а також з урахуванням інших, конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , віку підозрюваного, його характеризуючих даних, а саме відсутності судимостей, наявності постійного місця проживання та, з метою запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів уважає, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є необхідним, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд апеляційної інстанції, у ході застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , вважає, що даний запобіжний захід слід застосувати до підозрюваного у певний період доби, що полягатиме у забороні підозрюваному залишати житло з 22-ї год. вечора до 07-ї год. ранку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначивши строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 , як встановлено судом апеляційної інстанції, офіційно не працює, є громадянином республіки Грузія, працездатний, не похилого віку, не судимий, тимчасово зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , на даний час є батьком новонародженої дитини, якій необхідний догляд та виховання, а тому підстав для утримання під вартою підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів уважає, що захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 висновки слідчого судді спростував та його твердження про відсутність антисоціального способу життя його підзахисного, незважаючи на відсутність офіційного працевлаштування та відсутність суспільної небезпеки підозрюваного, колегія суддів уважає обгрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого від 07 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Тбілісі у республіці Грузія, проживає по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у рамках кримінального провадження №0004089 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) діб із забороною йому залишати житло з 22-ї год. до 07-ї год. наступного дня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана ухвала підлягає виконанню за місцем проживання підозрюваного, тобто Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області, згідно ч.3 ст.181 КПК України.

В порядку ч.5 ст.181 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та використовувати електронні засоби контролю.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, встановлені у п.п. 1, 2, 3, 4, 9 ч.5 цієї ж статті, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 9) носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали та строк, покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 05 вересня 2018 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1