КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4950/18
Провадження № 1-кс/552/2418/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням та просить скасувати арешту з належного їй автомобіля TOYOTA TUNDRA 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2017 року накладено арешт на належний їй автомобіль TOYOTA TUNDRA 2007 року випуску.

Арешт було накладено в рамках кримінального провадження №0000281 від 02.02.2016 року. Даний автомобіль TOYOTA TUNDRA 2007 року випуску, синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом злочину та має значення для повного та об`єктивного встановлення істини по справі, зберігається на закритому майданчику ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області. У зв`язку з тим, що на даний час всі слідчі дії проведені, відпала необхідність у арешті автомобіля.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її адвокат клопотання підтримали та просили скасувати арешт з автомобіля.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Слідчий суддя заслухавши потерпілу та її адвоката, дослідивши матеріали клопотання приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що в провадженні слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0000281 від 02.02.2016 року за ознаками злочину передбаченого ст.356 КК України.
В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 28.12. 2017 року накладено арешт на автомобіль TOYOTA TUNDRA 2007 року випуску, синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_3 є власником вищевказаного автомобіля.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В ході розгляду даного клопотання слідчий суддя встановив, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшло більше восьми місяців, всі необхідні слідчі дії виконано.
В той же час власник автомобіля позбавлений можливості користуватись своєю власністю, таке втручання в права власника автомобіля на даний час не виправдано. Необхідність зберігання даного автомобіля на майданчику тимчасового тримання необґрунтована.
Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року [5]. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також Європейський суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Оскільки на даний час не має підстав для продовження перебування автомобіля на майданчику тимчасового зберігання слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту та передачу автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 28.12.2017 року на автомобіль TOYOTA TUNDRA 2007 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) - № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати автомобіль на зберігання ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1