У Х В А Л А

16.03.2018 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , скаржниці ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на бездіяльність Прокуратури Закарпатської області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали скаргу на бездіяльність Прокуратури Закарпатської області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Скарга мотивована тим, що 22 лютого 2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було подано Повідомлення про кримінальне правопорушення №3 вчинене слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 , співробітника УВБ Закарпатської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які з метою притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності створили умови, за яких по версії досудового слідства ОСОБА_6 міг зберігати в себе вдома будь-які наркотичні засоби, грошові кошти отримані злочинним способом та інші речі, заборонені для обігу з метою подальшого притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 307 КК України за ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 367 КК України.

Дане повідомлення було прийнято 22 лютого 2018 року Прокуратурою Закарпатської області, що підтверджується відміткою на Повідомленні про кримінальне правопорушення №3.

В поданому повідомленні про кримінальне правопорушення №3 йшлося про те, у помешкані ОСОБА_6 згідно Ухвали Ужгородського міськрайонного суду про дозвіл на обшук житла від 25.01.2017 року, стороні обвинувачення було надано дозвіл на проведення обшуку у житлі та інших володіннях ОСОБА_6 за місцем його проживання. У зв`язку з тим, що на ОСОБА_6 не зареєстровано ніякого майна, а проживав він в одній з кімнат на другому поверсі будинку, яка належить його матері ОСОБА_5 , а обшук проводився працівниками правоохоронних органів у всьому будинку без належного на то дозволу, а тому законні права ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були порушені, оскільки у їх власності (будинку та надвірних спорудах) було проведено обшук без належного на то дозволу (як особистого, так і рішення суду).

Також слід зазначити, що із всіх присутніх правоохоронців згідно Ухвалу суду на обшук мав право робити обшук тільки слідчий з ОВС СВ СУ Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , який фактично в реальності лише заповняв Протокол обшуку, а інші правоохоронці почали робити обшук без роз`яснень нам наших прав та обов`язків. Тобто, було грубе порушення законодавства в частині обшуку житла. А самого ОСОБА_6 навіть не запросили на проведення обшуку житла і який би міг відповісти на любі питання, які стосуються його і його речей, тим паче він знаходився в службовій машині правоохоронців біля свого помешкання.

На повідомлення про кримінальне правопорушення №3, 26 лютого 2018 року за вих. №17/7-2292-16-вих Прокуратурою Закарпатської області було відправлено Лист, який здано на пошту лише 27.02.2018р. та отриманий лише 28.02.2018р. та адресований лише ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_12 станом на 01.03.2018 року взагалі не надано жодної відповіді, згідно якого вбачається, що Прокуратура Закарпатської області не вбачає жодних підстав для порушення кримінального провадження, а також той факт, що на їх думку Мукачівський міськрайонний суд має перевірити доводи щодо невинуватості ОСОБА_6 та зазначають той факт, що ОСОБА_6 все-таки вчиняв кримінальні правопорушення за ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, тобто Прокуратура Закарпатської області вже визнала ОСОБА_6 винним.

Тобто, у зв`язку із вищенаведеним, можна зробити висновок про те, що слідчий ОСОБА_8 разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 провели обшук житла незаконно, Протокол обшуку житла сфальсифікований та було проникнення в житло без відповідного на те дозволу.

А тому відмова Прокуратури Закарпатської області в порушенні кримінальної справи є безпідставною.

В судовому засіданні скаржники та представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили суд таку задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, просив суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши скаргу, оглянувши матеріали по заяві ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , заслухавши пояснення скаржників, думку прокурора, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів, зокрема з заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в порядку ст. 214 КпКУ та штампу що міститься на ній "Прокуратура Закарпатської області" від 23.02.2018 року вбачається, що заявники дійсно 23.02.2018 року, письмово повідомили про кримінальне правопорушення (злочин), який на їх думку вчинений слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 , співробітника УВБ Закарпатської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які з метою притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності створили умови, за яких по версії досудового слідства ОСОБА_6 міг зберігати в себе вдома будь-які наркотичні засоби, грошові кошти отримані злочинним способом та інші речі, заборонені для обігу з метою подальшого притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 307 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, після отримання кожної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий чи прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення та протягом 24 годин внести відповідні відомості у ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1.4 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17 серпня 2012 року № 69, цей строк обчислюється з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність при поданні заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, та у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом звязку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, правоохоронні органи не можуть послатися на необхідність проведення перевірки як причину невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви громадянина. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР. Лише потім, у випадку якщо посадова особа дійде висновку, що, наприклад, у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" розяснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР (незалежно від того, чи така заява стосується особи відносно якої вона написана, чи в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на їх думку, злочинів).

За таких обставин приходжу до висновку, що докази подані прокурором суд не може покласти в основу свого рішення , оскільки ним не подано належного витягу з ЄРДР про внесення даної заяви скаржників , а тому скарга на бездіяльність прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, підлягає до задоволення .

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України , слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Прокуратури Закарпатської області прийняти та невідкладно зареєструвати подане ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомлення про кримінальне правопорушення №3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цим повідомленням про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 367 КК України, вчинене слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 , співробітника УВБ Закарпатської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які з метою притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності створили умови, за яких по версії досудового слідства ОСОБА_6 міг зберігати в себе вдома будь-які наркотичні засоби, грошові кошти отримані злочинним способом та інші речі, заборонені для обігу з метою подальшого притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 307 КК України.
Ухвала оскарженю не підлягає.
Повний текст ухвали суду буде виготовлено та проголошено 20.03.2018 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1