Справа №597/873/17
Провадження №1-кп/597/3/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження №0000178 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

04 червня 2017 року біля 4 години водій ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року із змінами та доповненнями, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки ВАЗ-21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з чотирма пасажирами в салоні, рухався автомобільною дорогою М-19 сполученням Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече у напрямку від смт.Товсте Заліщицького району до м.Заліщики Тернопільської області. Проїжджаючи 429 км. + 650 м. вказаної автодороги, ОСОБА_4 вів свій автомобіль в межах своєї смуги руху зі швидкістю 70 км./год.

Наближаючись до с.Бересток Заліщицького району ОСОБА_4 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, її умовами та змінами, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п.п.1.5 ч.1 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), 1.10 (в частині визначення понять: дорожні умови, дорожня обстановка і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
В цей час в межах смуги руху до м.Заліщики, біля правого краю проїзджої частини дороги стояв нерухомо автомобіль марки ВАЗ-21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого, з задніх правих дверей виходив потерпілий ОСОБА_10 . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити автомобіль ВАЗ-21063 та зупинитись до місця його знаходження, ОСОБА_4 застосував не правильні прийоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху керованого автомобіля праворуч та в подальшому виїхав на конструктивно виділений елемент дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - праве узбіччя, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п.1.10 (в частині визначення поняття узбіччя і виконання його вимог), 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), 11.14 (дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам) ПДР України.

Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам ПДР України, ОСОБА_4 , рухаючись правим узбіччям дороги поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення лівої передньої частини керованого автомобіля марки ВАЗ-21061 із правою задньою частиною автомобіля марки ВАЗ-21063, а в подальшому вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_10 , який знаходився біля правої задньої частини автомобіля марки ВАЗ-21063.
Внаслідок ДТП ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету (хребта, ребер) та ушкодженнями внутрішніх органів (спинного мозку, легені) від яких помер на місці пригоди. Порушення ОСОБА_4 вимог п.п.1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: дорожні умови, дорожня обстановка, узбіччя і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 11.14 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 03 червня 2017 року поїхав в смт.Товсте Заліщицького району Тернопільської області під весілля. Там з хлопцями вживав горілку, випив 2-3 рази по 20 грам. Згодом підійшло троє незнайомих йому хлопців та попросили відвезти їх в с.Нирків Заліщицького району Тернопільської області. Десь приблизно о 3 год. - 3 год. 30 хв. вони виїхали з смт.Товсте в напрямку м.Заліщики. Він був за кермом, ОСОБА_11 спереду на пасажирському сидінні, троє незнайомців ззаду. Між смт.Товсте та с.Бересток, перед перехрестям на с.Нирків по лівій стороні дороги побачив силует людини та зустрічний автомобіль, тому взяв різко вправо, освітив світлом фар автомобіль і тут же відбулось зіткнення з ним. Втратив після цього свідомість і коли прийшов до тями, пам`ятає як йому повідомили про те, що він збив людину. Він після цього викликав карету швидкої та поліцію.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 своєї вини фактично не визнав, крім того що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, його вина стверджується іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що в неділю, на Зелені свята, біля 8-ї години їй люди повідомили про те, що її син потрапив в ДТП. Питала їх чи живий він, на що ті відповіли, що на жаль ні. В переддень після обіду син поїхав з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на риболовлю. Обвинувачений та його сім`я намагались відшкодувати їй завдану шкоду, однак вона цього не бажає. У своїй письмовій заяві від 03.08.2018 року просить для обвинуваченого ОСОБА_4 обрати міру покарання у виді 8-ми років позбавленні волі;

показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що перебувала в ФРН коли їй подзвонила племінниця та повідомила про ДТП, в якому загинув її брат. На наступний день - в понеділок вона вже була в Україні. Намагалась дізнатись що з сталось з братом, запитувала в тих хто був з ним в той трагічний день - ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , однак безрезультатно. Також у своїй письмовій заяві від 29.07.2018 року просить для обвинуваченого ОСОБА_4 обрати міру покарання у виді 8-ми років позбавленні волі;

показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що перебувала в Італії коли в неділю о 6-й годині їй подзвонив син та сказав ОСОБА_14 забили. 29 серпня 2017 року вона приїхала додому. Просить для обвинуваченого ОСОБА_4 обрати міру покарання у виді 8-ми років позбавленні волі.

Стверджується вина обвинуваченого показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 04 червня 2017 року їхали його автомобілем з риболовлі з смт.Товсте Заліщицького району Тернопільської області. В автомобілі в якості пасажирів перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Загиблий сидів ззаду справа, Аналій спереду, спав. По дорозі в автомобілі закипів двигун і він його зупинив на правому узбіччі дороги. Була приблизно 4-та година. Пробував запустити двигун, однак в результаті лише посадив акумулятор. Світло не світило через повний розряд акумуляторної батареї. Стояли 20 хвилин. Сиділи в машині, нікуди не виходили. Згодом попросив ОСОБА_17 , оскільки Аналій спав, вийти та штовхнути автомобіль з метою запустити двигун по інерції, і тільки той вийшов, почув удар в задню частину автомобіля. Свідок вважає, що несправність його автомобіля є в причинному зв`язку з настанням ДТП, чому не прибрав авто з проїзджої частини дороги пояснити не може.

Вина обвинуваченого стверджується показами свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що їхав в автомобілі ОСОБА_15 в якості пасажира на передньому сидінні зі ставка, що в смт.Товсте Заліщицького району Тернопільської області. Там вживали пиво, випили на трьох дві літри. Крім цього, з загиблим ОСОБА_10 пили також горілку. Як почали їхати він заснув, розбудили лікарі нашатирним спиртом. Побачив як ОСОБА_15 плаче та промовляє Пашка вже нема. Вийшов з автомобіля, побачив жахливу картину, лежав труп на дорозі. Після цього його забрали в лікарню. Удару не відчув, спав міцно.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується показами свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що з ОСОБА_4 з с.Литячі Заліщицького району поїхали в смт.Товсте під весілля, автомобілем останнього. Там обоє вживали горілку,

скільки випили не пам`ятає. Потім взяли з собою трьох невідомих хлопців і вирушили в напрямку м.Заліщики. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_4 за кермом, троє незнайомців ззаду. Видимість дороги під час руху була погана, згодом щось мигнуло, побачив фари і відразу відчув удар.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що був під весіллям в смт.Товсте з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Пили там горілку. Згодом з невідомими хлопцями, з якими там зустрівся, їхав автомобілем до дому, сидів ззаду зліва. Проїхавши декілька кілометрів побачив стоп сигнали автомобіля і відчув удар.

Свідок ОСОБА_20 також пояснив, що був під весіллям в смт.Товсте, де вживав горілку. Був сильно п`яний. Хтось з його друзів попросив невідомих хлопців підвезти їх додому. Пам`ятає, що їхали, згодом він заснув, прокинувся від удару.

Обвинувачений ОСОБА_4 стверджує, що перед зіткненням змушений був взяти керованим автомобілем різко вправо, так як побачив на дорозі силует людини і світло фар зустрічного автомобіля, однак суд до даних показів обвинуваченого відноситься критично, оскільки вважає їх такими, що дані з метою перекласти частково свою вину на іншу особу, яка, чи то, як намагається ствердити обвинувачений рухалась автомобілем по його смузі руху, чи то знаходилась на його смузі руху в якості пішохода, чим змусила його з`їхати на праве узбіччя де відбулось зіткнення з автомобілем та потерпілим ОСОБА_10 .

Покази обвинуваченого в цій частині є непослідовними та спростовуються показами вищевказаних свідків - ОСОБА_15 , який ствердив, що нічого такого, як каже обвинувачений на дорозі не бачив, також показами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 .

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 взагалі момент зіткнення проспали, тому не можуть ні підтвердити, ні спростувати пояснення обвинуваченого, стосовно наявності чи відсутності перешкоди для руху керованого ним автомобіля перед аварією.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується крім вищезазначеного також іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема матеріалами кримінального провадження та поясненнями свідків та експертів, які складали, чи були залучені до проведення певних дій.

рапортами від 04.06.2015 року старшого інспектора - чергового поліції про те, що по телефону від ОСОБА_21 та лікаря БШД ЦРЛ смт.Товсте ОСОБА_22 поступили повідомлення про ДТП між селами Бересток та Королівкою в якій загинув ОСОБА_10 та травмовано ще двоє осіб;

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2017 року, план-схемою та фототаблицею до нього, яким зафіксовано розташування автомобілів, що причетні до ДТП, уламків від них, осипу ґрунту з них та місця розташування трупа ОСОБА_10 ;

ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2017 року по справі №607/7018/17, якою накладено арешт на автомобілі, що причетні до ДТП ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

висновком експерта №767 від 13.06.2017 року, відповідно до результатів якого у крові ОСОБА_4 знайдено етиловий спирт в концентрації 2,41 проміле, що відповідає показникам сильного алкогольного сп`яніння;

висновком експерта №37 від 26.06.2017 року, відповідно до результатів якого смерть ОСОБА_10 настала внаслідок масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету (хребта, ребер) та ушкодженнями внутрішніх органів (спинного мозку, легені). Між спричиненням потерпілому, внаслідок ДТП тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок;

протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2017 року, план-схемою до нього та фототаблицею, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , розповів та показав як був розташований автомобіль з якого вийшов потерпілий до зіткнення, в якому положенні перебував потерпілий до наїзду, керованого ним автомобілем на нього, ствердив, що на зустріч йому не рухався жоден автомобіль, на дорозі (на його смузі руху) знаходився автомобіль та біля нього тінь людини, що змусило його взяти різко вправо та виїхати на праве узбіччя.

Стверджується вина обвинуваченого показами допитаного в судовому засіданні в якості свідка слідчого ОСОБА_23 , який пояснив, що слідчий експеримент 07.07.2017 року проводився до висновку трасології з метою встановлення об`єктивних даних, була необхідність його провести, щоб максимально наблизити погодні умови до тих, які були в той час, як сталась ДТП, місце зіткнення встановлено за допомогою осипу ґрунту з підкрилків автомобіля та уламків заднього фонаря автомобіля ВАЗ-21063. Використав такі автомобілі, які найбільш наближені до тих, що пошкоджені в ДТП, фари в автомобілі, що був використаний замість автомобіля ОСОБА_4 такого ж типу і аналогічно налаштовані.

Стверджується вина обвинуваченого показами допитаного свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що був залучений в якості понятого до проведення слідчого експерименту 07.07.2017 року, володіє автомобілем такої ж марки та моделі, як у обвинуваченого ОСОБА_4 і його попросили сусіди приїхати автомобілем на місце ДТП і взяти участь у слідчому експерименті. Коли він прибув на місце, слідчий, адвокат та обвинувачений сказали як поставити автомобіль, що він і зробив. Фари в його автомобілі ідентичні фарам, як в автомобілі ОСОБА_4 .

Стверджується вина обвинуваченого висновком експерта №5-361/17 від 28.07.2017 року, відповідно до результатів якого виходячи із видимості дороги в напрямку руху, при умові руху з швидкістю 70 км/год. обвинувачений мав технічну можливість запобігти пригоді та поясненнями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_25 , який проводив вищевказану експертизу і підтвердив висновки експертизи.

Зважаючи на даний висновок експертизи, який суд приймає як доказ, суд вважає доцільним виключити з обвинувачення ОСОБА_4 вказівку на те, що він порушив вимоги п.12.2 ПДР України (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), оскільки виходячи з даного пункту Правил та враховуючи вищевказаний висновок експертизи, ОСОБА_4 , міг навіть рухаючись зі швидкістю 70 км/год. зупинити керований транспортний засіб, застосувавши екстренне гальмування з моменту виявлення перешкоди для руху, будучи уважним, як того вимагає п.2.3 б ПДР України та не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що заборонено п.2.9 а ПДР України.

Оцінюючи висновок експерта №896/17-22 від 18.09.2017 року, що складений експертом ОСОБА_26 за зверненням адвоката ОСОБА_5 , суд до уваги його, як доказ, не приймає, з огляду на те, що викладені в ньому обставини, про те, що автомобіль ВАЗ-21063, під керуванням ОСОБА_15 знаходився на проїзджій частині дороги суперечать встановленим в судовому засіданні обставинам, згідно яких вказаний автомобіль знаходився на правому узбіччі дороги.

Винність обвинуваченого стверджується висновком експерта №5-267/17 від 06.07.2017 року, відповідно до результатів якого на момент експертного огляду автомобіля ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено, що система рульового керування знаходиться в непрацездатному стані та вимогам ПДР України не відповідає, робоча гальмова система знаходиться в працездатному стані та вимогам ПДР відповідає, стан коліс та шин вимогам ПДР не відповідає, прилади зовнішнього освітлення перебувають в стані часткової відмови та вимогам ПДР не відповідають. Вказані несправності (невідповідності) носять аварійний характер та могли бути спричинені одночасно в ході ДТП при зіткненні транспортних засобів.

Вина обвинуваченого стверджується висновком експерта №5-269/17 від 25.07.2017 року та масштабною схемою до нього, відповідно до результатів якого первинний контакт при наїзді на пішохода відбувся передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ-21061 (переднім лівим крилом, передньою лівою стійкою даху та переднім вітровим склом). Зіткнення відбулось на смузі руху до м.Заліщики, поблизу правого краю дороги.

Висновок експертизи №0278 від 14.12.2017 року, що ініційована адвокатом ОСОБА_5 , який здійснює захист у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , відповідно до якого максимально допустима швидкість руху автомобіля ВАЗ-21061 за умов видимості елементів дороги в напрямку руху становить 66 км/год., водій ОСОБА_4 рухаючись як з обраною швидкістю (70 км/год.) так і з максимальною за умов видимості елементів дороги (66 км/год.) не мав технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП, перевищення максимально допустимої, за умов видимості елементів дороги, швидкості ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не перебуває в причинному зв`язку з настанням пригоди, причиною настання пригоди слід вважати настання конкретної видимості перешкоди на такій відстані від передньої частини автомобіля, в межах якої ОСОБА_4 не мав можливості, шляхом застосування екстренного гальмування зупинити керований автомобіль до місця зіткнення, суд до уваги не приймає, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ-21061 застосував неправильні прийоми керування транспортним засобом, змінив напрямок руху керованого автомобіля праворуч та в подальшому виїхав на конструктивно виділений елемент дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - праве узбіччя, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п.1.10 (в частині визначення поняття узбіччя і виконання його вимог), а його твердження про те, що його до таких дій змусив автомобіль, що знаходився на його смузі руху та тінь людини, спростовано в судовому засіданні, про що зазначено вище.

Так, у відповідності до вимог ст.91 ч.1 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час судового розгляду суд прийшов до висновку, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_4 є належними, тобто саме вони мають здатність надавати інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, служити аргументами в процесі встановлення істини.

Сукупність досліджених та перевірених судом доказів вказує на те, що саме з вини обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, було спричинено потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження від яких останній помер на місці пригоди.

Разом з тим, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умов, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Отже, встановивши обставини, які підлягали доказуванню в кримінальному провадженні і дослідивши всі зібрані докази в їх сукупності, які суд оцінює як достовірні та які встановлюють наявність суспільно - небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння та інші обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, суд прийшов до висновку, що діяння ОСОБА_4 мають наведені кваліфікуючі ознаки, які містять склад злочину передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст.286 ч.2 КК України так, як він своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, заподіяв смерть потерпілого ОСОБА_10 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 ч.4 КК України, є тяжким.

Особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та попереднього місця роботи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує обставини, що характеризують його особу.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що злочин вчинено особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує при обранні міри покарання обвинуваченому думку потерпілих.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи, щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Згідно п.21 вищевказаної Постанови у кожному випадку призначення покарання за ст.286 ч.1, 2 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, так як стороною захисту не наведено перед судом достатніх і переконливих доказів того, що обвинувачений по стану здоров`я не може відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Також суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів.

Також слід скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на автомобілі марки ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , марки ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_2 та передати їх власникам, або особам, які правомірно ними володіють.

Керуючись ст.ст.50, 65-67 КК України, постановою №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, ст.ст.84-86, 91, 92, 174, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Відбування основної міри покарання обвинуваченому рахувати з 18.10.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 9153 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 копійок процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню, пов`язаних із залученням експертів.

Скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на автомобілі марки ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , марки ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_2 та передати їх власникам, або особам, які правомірно ними володіють.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів в Тернопільський апеляційний суд через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_1