Справа № 303/1716/18
Провадження № 1-кс/303/1256/18
У Х В А Л А
25 червня 2018 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області
ОСОБА_3
прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003215 від 23 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ..
Зазначене вище клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185 КК України. Враховуючи той факт, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, з метою запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
У судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили його задоволити.
У судовому засіданні підозрюваний, захисник заперечили щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених п.п.1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання. Крім того, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнає, на виклики слідчого з`являється, не порушував умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий судя приходить до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час в листопаді 2017 року, у нічну пору доби, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши огорожу, проник на огороджене господарство, розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 велосипед марки "BIKETRONIС", червоного з білим кольорами, бувший у використанні, вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за №11/490 від 21.06.2018 р. становить 7 829 гривень 43 копійок.
Крім цього, 16 грудня 2017 року близько 04 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши огорожу, проник на огороджене господарство, розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 навігатор марки "Гармін" модель "3790Т", бувшого у використанні, вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за №11/490 від 21.06.2018р. становить 4 245 гривень 00 копійок, шкіряний чоловічий гаманець, чорного кольору, бувшого у використанні, вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за №11/490 від 21.06.2018 р. становить 1 147 гривень 00 копійок, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 1100 гривень.
В результаті крадіжки ОСОБА_5 , таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 6 492 гривень 00 копійок, чим самим останньому завдано матеріальну шкоду на вищевказану суму.
23 червня 2018 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру від 22 червня 2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185 КК України.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КК України.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, а тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування осіб, які поручилися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави не є доцільним.
В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, кримінальне провадження № 0003270 від 29.10.2014 року направлене до суду з обвинувальним актом, на обліку у психіатра, фтизіатра, нарколога Мукачівської ЦРЛ не перебуває, станом на 10 квітня 2018 року не перебуває на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості як безробітній, не одружений.
Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід домашній арешт цілодобово без застосування електронних засобів контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви слідчого щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" ( у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховую вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише
тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 статті 195 КПК України визначено порядок застосування електронних засобів контролю, яке полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Оскільки слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, - у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 183, 193-196, 198 КПК України,

у х в а л и в:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк до 21 серпня 2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Обов`язки покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 21 серпня 2018 року включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1