23.07.2018 Провадження № 1-кс/331/3179/2018 Єдиний унікальний номер 331/3879/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 р. слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника СІЗО ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , про звільнення з-під варти у зв`язку з незаконним утриманням,

в с т а н о в и в:

20 червня 2018 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_6 , про звільнення з-під варти у зв`язку з незаконним утриманням.

В обґрунтування скарги адвокат зазначив, що вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2018 року ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та засуджений до 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі. Зазначений вирок суду не набрав законної сили, оскільки був оскаржений в апеляційному порядку. Також, ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На даний вирок суду також подано апеляційну скаргу.

Вважає, що в теперішній час обвинувачений незаконно утримується в умовах Запорізького слідчого ізолятора, з огляду на те, що, з урахуванням зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до положень ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року), кінцевий строк відбування покарання припадає на 16.06.2018 року.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав частково, надав пояснення, аналогічні викладеним в ній, просив слідчого суддю задовольнити скаргу в частині визнання незаконним утримання ОСОБА_6 у Запорізькому слідчому ізоляторі, в частині звільнення засудженого з-під варти просив скаргу не розглядати, оскільки, на теперішній час засуджений звільнений з-під варти на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області.

Засуджений, будучи допитаним під час розгляду скарги, підтримав позицію захисника, вважає її обґрунтованою.

Представник СІЗО проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що у вироках суду прямо зазначено, що запобіжні заходи, обрані ОСОБА_6 , належить залишити без змін до набрання вироками законної сили.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Так, з матеріалів, наданих представником Запорізького слідчого ізолятора, вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2018 року за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили постановлено залишити у вигляді тримання під вартою.

Також, ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2018 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили постановлено залишити у вигляді тримання під вартою.

В теперішній час зазначені вироки оскаржені в апеляційному порядку, отже законної сили не набрали.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2018 р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасований, обвинуваченого звільнено з-під варти.

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винною, зазначається рішення щодо заходів забезпеченням кримінального провадження.
Зважаючи на викладене, враховуючи також ту обставину, що до компетенції слідчого судді місцевого суду не входить надання правової оцінки законності процесуальних рішень інших судових органів України або перебирання на себе прав та обов`язків судів вищої ланки, слідчий суддя у даному випадку не знаходить підтвердження незаконному утриманню особи під вартою, оскільки вироки Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2018 року та Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 року не скасовані, на теперішній час триває перегляд кримінального провадження судом апеляційної інстанції, отже вирок підлягає обов`язковому виконанню в частині дії застосованого цим вироком в порядку п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на таке, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги захисника відсутні, оскільки не знайшов свого підтвердження факт незаконного утримання особи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , в частині визнання незаконним утримання обвинуваченого в Запорізькому слідчому ізоляторі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1