Справа № 739/916/18 Номер провадження 1-кп/739/59/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новгород-Сіверський справу про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інвалід 3- ї групи загального захворювання, раніше не судимого-

за ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16.04.2018 року, близько 19:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно завдав не менше двох ударів кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_4 , від яких він впав на підлогу кімнати будинку, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден та синців навколо правого та лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №54 від 03.05.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , завдав не менше одного удару, правою ногою по грудній клітині останньому, коли той лежав на підлозі, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини справа,що супроводжується переломами 4,5 ребер по передньо- паховій лінії, що могли утворитись, від дії тупих предметів та за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні передбаченого ч.1 ст.122 КК України злочину визнав повністю, розкаявся в скоєному та надав показання, що дійсно під час конфлікту, що виник між ним та його знайомим ОСОБА_4 він декілька разі вдарив по обличчю ОСОБА_4 , та потім коли той упав декілька разів вдарив ногою по тулубу, причиною конфлікту пояснив, що вони були в стані алкогольного сп`яніння, до цього подібних випадків не було. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, стосовно обставин даного злочину та зазначив, що дійсно такий випадок мав місце ОСОБА_5 , його побив безпричинно, зазначив, що якщо він не відшкодує витрати на лікування, буде звертатися до суду з цивільним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінальних проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства правильно кваліфіковано, в умисних діях, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд вважає, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що згідно ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у вчиненому злочині. При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочин, характеризуючі дані, згідно медичної довідки на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, завдані кримінальним правопорушенням збитки не відшкодував, з потерпілим не примирився, висновок органу пробації, з якого вбачається, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення,і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Міра запобіжного заходу не обиралась. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку в частині підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. В іншій частині на вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Суддя ОСОБА_1