АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 655/293/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/391/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каїри Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого ,

11 липня 1996 року вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.3 ст.81 КК України ;

04 квітня 1997 року вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.3 ст.140, ст.43, ст.44 КК України (1963 року) на три роки шість місяців позбавлення волі - звільнений 04 жовтня 2000 року після відбуття строку покарання;

21 травня 2002 року вироком Херсонського обласного суду за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.140, ст.42 КК України (1963 року) на п`ять років шість місяців позбавлення волі - звільнений 29 листопада 2006 року після відбуття строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не обирався.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 09 березня 2017 року в період часу з 13 год. 45 хв. до 14 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з дозволу господині в житловому будинку потерпілої ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , повторно, умисно, відкрито для потерпілої та іншої особи ( ОСОБА_10 ), з корисливих мотивів, викрав з лівої кишені халату потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 847 грн., чим заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 посилається на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок змінити, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п 3,4. ч.1 ст.76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості ОСОБА_8 не оспорює.

Захисник стверджує, що призначаючи покарання суд не в повній мірі врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_8 давав правдиві показання. Сукупність помякшуючих обставин навіть при наявності попередніх судимостей за раніше вчинені корисливі злочини дає відповідно до ст.75 КК України право звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині відповідно до положень ч 1 ст. 404 КПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Доводи апелянта щодо несправедливості призначеного ОСОБА_8 покарання колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні корисливого злочину, який віднесено до категорії тяжких. Раніше ОСОБА_8 неодноразово притягувався до криімнальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності , в т.ч. і тяжких, а також за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів , що характеризує його як особу , яка схильна до скоєння злочинів.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, суспільно- корисною діяльністю не займається.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Саме наявність обставин, що помякшують покарання і дали суду підстави для призначення покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України .

Але тіж самі помякшуючі обставини не можуть бути визнані одночасно і підставою для висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, як на тому наполягає захисник.

Тяжкість скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого , що характеризують його у соціально- побутовому плані, наявність обставини, що обтяжує покарання у своїй сукупності дали суду підстави для вірного висновку , що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах реального відбування призначеного йому покарання

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів того, що призначене обвинуваченному покарання є несправедливим через його надмірну суворість. Захисник не довів наявність обставин які істотно знижуть суспільну небезпечність обвинуваченого і можуть свідчить про те, що звільнення від відбування призначеного йому покарання із випробуванням зможе запобігти вчиненню нових злочинів та забезпечить виправлення обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 03.05.2018 року

Суддя: ОСОБА_2