Справа № 146/119/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому сдовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тульчинського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.1 КК України.

В ході розгляду справи, після дослідження письмових доказів та огляду в судовому засіданні речових доказів, потерпілою ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про повернення їй речового доказу мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi not 4», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з гумовим чохлом до нього.

Дане клопотання мотивовано тим, що вказаний мобільний телефон є речовим доказом. Однак, в судовому засіданні оглянуто вказаний речовий доказ, але продовжується розгляд справи, і потерпіла, як власник майна позбавлена можливості користуватись вказаним мобільним телефоном на протязі довгого періоду.

Інші учасники судового розгляду не заперечили щодо задоволення клопотання та повернення потерпілій мобільного телефону.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді у справі № 0000466 від 13.12.2017, накладено арешт на належний потерпілій ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi not 4», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з гумовим чохлом до нього.

Станом на 23.10.2018 у справі досліджено письмові докази, допитано потерпілу, обвинуваченого, свідків, оглянуто речові докази. Разом з тим, розгляд справи продовжується.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтями 8, 9 КПК України до основних з засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За приписами ст. 174 ч.1 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадженння розглядається судом.

Враховуючи позицію учасників судового розгляду, а також положення Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, та ті обставини, що потерпіла не була присутня при розгляді клопотання про арешт майна, суд приходить до висновку, що подальше зберігання речового доказу призведе до порушення прав потерпілої щодо власності, в зв`язку з продовженням розгляду кримінального провадження та може призвести до негативних наслідків, як-то втрата технічних характеристик майна та його вартості.

За таких, обставин з огляду на викладене суд вважає за необхідне клопотання потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 170, 174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задовольнити.
Скасувати арешт на майно - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi not 4», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з гумовим чохлом до нього, накладений ухвалою слідчого судді у справі № 0000466 від 13.12.2017, який належить потерпілій ОСОБА_4 , повернувши майно останній.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя