Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 червня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 .

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Храпин Зарічненського району Рівненської області, українця, громадянина України ,із незакінченою вищою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого ,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 03 год. 50 хв. 30 травня 2018 року.

Строк дії ухвали встановлений до 03 год. 50 хв. 29 липня 2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність достатніх даних стверджувати про існування реальних ризиків - можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. При цьому слідчий суддя вказав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у вечірню пору доби за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що ні у клопотанні, ні під час розгляду у суді прокурором не було доведено наявність ризиків. При цьому, вказав, що ОСОБА_5 надав ґрунтовні показання під час допиту його як підозрюваного, зазначивши, що він не мав умислу на вчинення умисного вбивства, а лише хотів нанести тілесні ушкодження.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу і обрати підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що стверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту ОСОБА_5 та протоколом проведення слідчого експерименту з участю останнього.

Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років,

30 травня 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною нормою кримінального закону.

При розгляді клопотання прокурором було доведено наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний офіційно не працює, неодружений та не має дітей на утриманн. Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, є підставою стверджувати про наявність вказаного ризику.

Також було доведено і ризик незаконного впливу на свідків, оскільки свідок ОСОБА_10 є рідною сестрою підозрюваного, а свідок ОСОБА_9 - її чоловіком та зважаючи на те, що ОСОБА_5 вину у вчиненні умисного вбивства не визнав, то у разі обрання менш суворого запобіжного заходу у підозрюваного є реальна можливість впливу на своїх родичів з метою зміни ними показань.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов?язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК.
При розгляді клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийнято законне й обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3