Справа № 159/3016/18
Провадження № 1-кп/159/293/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001057 від 12.05.2018, на підставі угоди про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Ковельського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розученого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 06.05.2018 року, близько 20 год. 00 хв. у лісовій посадці поблизу с. Озерне Ковельського району Волинської області, на місцях бойових дій часів Другої світової війни, використовуючи металошукач марки «Fisher F44» серійний номер НОМЕР_1 , знайшов та привласнив, тим самим без передбаченого законом дозволу придбав артилерійський постріл унітарного спорядження калібру 30 мм., який відноситься до боєприпасів та придатним до вибухового перетворення (вибуху), який незаконно переніс на територію свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , 08.05.2018 року, близько 20 год. 00 хв. у лісовій посадці поблизу с. Озерне Ковельського району Волинської області, на місцях бойових дій часів Другої світової війни, використовуючи металошукач марки «Fisher F44» серійний номер НОМЕР_1 , знайшов бойові припаси невстановленого зразка, які переніс до домоволодіння за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, зі знайдених бойових припасів невстановленого зразка, ОСОБА_4 видобув наявну у них чотирьохкомпонентну сумішеву вибухову речовини, на основі двох видів бездимних одноосновних порохів та двох видів двоосновних порохів вагою 817,41 грам, які пересипав у скляну банку (флакон), які переніс на територію доволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані боєприпаси та вибухові речовини ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу до 09 год. 50 хв. 12 травня 2018 року, коли вищевказані вибухові речовини та боєприпаси були виявлені та вилучені працівникам Ковельського відділу поліції під час проведення санкціонованого обшуку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування, 15 червня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури з однієї сторони та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості.

За умовами даної угоди, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання згідно санкції ч.1 ст. 263 КК України. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному носінні, зберіганні та придбанні вибухових речовин та боєприпасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого та стягнути з нього в дохід держави витрати за проведення комплексної судової вибуховотехнічної експертизи, за проведення балістичних експертиз, за проведення експертизи холодної зброї та за проведення судово-вибухотехнічної експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 червня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001057 від 12.05.2018.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення комплексної судової вибуховотехнічної експертизи в сумі 1237 (одну тисячу двісті тридцять сім) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення судової балістичної експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення балістичної експертизи в сумі 2280 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення судово-вибухотехнічної експертизи в сумі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні.

Речові докази у кримінальному провадженні:
-металошукач марки «Fisher F44» серійний номер , який передано на зберігання ОСОБА_4 , - конфіскувати в дохід держави;

-одну скляну банку (флакон) ємністю близько 1л., в якій знаходиться

чотирьохкомпонентна сумішева вибухова речовина на основі двох видів бездимних одноосновних порохів та двох видів бездимних двохосновних порохів масою 816,9 г., яка знаходиться на зберіганні у ВТВ ГУНП У Волинській області, - знищити;

-залишки артилерійського пострілу калібру 30 мм., які поміщені до спеціального сейф-пакету № 3991297 після експертного дослідження, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити;

-37 гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм., які знаходяться на зберіганні у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області, - знищити;

-4 предмети, зовні схожі на ножі, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Ковельського ВПГУНП у Волинській області, - знищити;

-вісім стволів зі ствольними коробками 7,62 мм. магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/1930 рр., два стволи 7,62 мм. магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/1930 рр., одна частина пістолета-кулемета системи Шпагина (ІНШІ) зразку 1941 року, а саме: ствол та затворна коробка, одна частина станкового кулемету Кольта, а саме стволом, дві магазинні гвинтівки 7,62 мм. системи Мосіна зразка 1891/1930 рр., два багнета до 7,62 мм. магазинної гвинтівки системи Мосіна зразка 1891/1930 рр., які знаходяться на зберіганні у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області, - знищити.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1