1Справа № 335/8697/18 1-кс/335/5832/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні № 0000386,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні № 0000386 від 24.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 24.04.2018 співробітниками поліції було вилучено транспортний засіб «ВАЗ211440», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який йому не повернуто, як власнику майна до теперішнього часу. Також, зазначив, що до суду для розгляду клопотання про арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України ОСОБА_4 не викликався. У зв`язку з тим, що кримінальне провадження було спрямовано з СВ Пологівського ВП ГУНП Запорізької області до СВ ГУНП в Запорізькій області, заявник звернувся до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна. 26.07.2018 слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 було відмовлено в поверненні вилученого майна автомобілю, з посиланням, що вищезазначений автомобіль є речовим доказам по кримінальній справі, а досудове розслідування по кримінальній справі ще триває. Тому, заявник просить визнати бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні № 0000386 та повернути йому вилучене майно вище зазначений транспортний засіб

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_6 скаргу підтримав з підстав, які викладені в ній, просив її задовольнити у повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Статтею 9КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.169КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 24.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В межах даного кримінального провадження було вилучено автомобіль «ВАЗ211440», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який на даний час не повернуто власнику.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Іатрідіс проти Греції» зазначає, що володіння майном повинно бути законним; «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» - має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В ході розгляду скарги органом досудового розслідування не надано будь-яких обґрунтованих даних про те, що зазначене у скарзі майно, було вилучено відповідно до вимог ст. 235 КПК України.

Зазначені обставини, дають підстави слідчому судді дійти висновку про відсутність законних підставі для вилучення цього майна.

Згідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В ході розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зазначеного у скарзі, в межах даного кримінального провадження до суду у строки визначені КПК України не звертався.

Однак, всупереч вимогам ст.169 КПК України вищевказане тимчасово вилучене майно до цього часу не повернуто його власнику - заявнику у справі.

Згідно ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно, про яке йдеться у скарзі, та, на яке арешт не накладався, підлягає поверненню його власнику, та вважає за необхідне задовольнити скаргу частково, зобов`язавши орган досудового розслідування повернути заявнику зазначене у скарзі майно.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо неповернення вилученого майна, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог п. 18 ст.3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

За правилом встановленим ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішення слідчим суддею вимог про визнання протиправною бездіяльності прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом.

Таким чином, в задоволенні скарги в частині визнання протиправною бездіяльності прокурора щодо неповернення вилученого майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 169-174, 303 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні № 0000386 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 вилучене майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000386 від 24.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме автомобіль «ВАЗ211440», державний номер НОМЕР_1 ,

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7