У Х В А Л А
Іменем України

19 вересня 2018 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП в м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018р. до Деснянського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП в м.Києві, в якій вона просить повернути тимчасово вилучене майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 та було вилучено під час обшуку 14.11.2014року в офісному приміщенні, де здійснює діяльність ТОВ «Група компаній Техінсервіс», а саме грошові кошти в сумі 20000 гривень та 10200 доларів США, мотивуючи тим, що слідчий з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, про те, що дані грошові кошти мають ознаки злочинного походження органом досудового розслідування не встановлено, повідомлення про підозру ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не оголошувалось, також орган досудового розслідування грошові кошти визнав речовим доказом в порушення вимог ст.2 КПК України, тобто позбавив та обмежив права власності на грошові кошти без накладення арешту на майно, тому вилучене майно негайно повинно бути повернуто його володільцю, що слідчим зроблено не було.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, просить зобов`язати слідчого СВ Деснянського УП ГУ ПН в м.Києві повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час обшуку 14.11.2014 року.
Слідчий в судове засідання на розгляд скарги не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, згідно вимог ст.306 ч.3 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши долучені на обгрунтування скарги матеріали, встановлено, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.167 ч.1 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Згідно ст.169 КПК України, якою передбачені випадки припинення тимчасового вилучення майна, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 КПК України, у разі скасування арешту.

При цьому, ст.171 ч.5 КПК України передбачено, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів скарги, 14.11.2014р. під час обшуку офісного приміщення підприємства ТОВ «ВГ «Техінсервіс» по пров. Макіївський, 1 в м.Києві було вилучено в кабінеті за робочим столом ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20000 гривень та 10200 доларів США в рамках кримінального провадження №0000042 від 27.05.2014 року. В подальшому кримінальне провадження №0000042 від 27.05.2014 року було об`єднане з кримінальним провадженням №0000063 від 21.08.2015 року, підслідність у якому визначена за слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП в м.Києві.

Слідчий згідно до ст.171 ч.5 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, однак вказане тимчасово вилучене майно не повернув особі, у якої воно було вилучено, або володільцю майна.

В судовому засіданні при розгляді скарги адвокатом ОСОБА_3 було доведено, що грошові кошти в сумі 20000 гривень та 10200 доларів США, які були вилучені під час обшуку офісного приміщення підприємства ТОВ «ВГ «Техінсервіс» по пров.Макіївський, 1 в м.Києві належать ОСОБА_4 .

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 21.08.2015 року здійснюється за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, особу причетну до вчинення кримінального правопорушення не встановлено, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення нікому не повідомлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Іатрідіс проти Греції», заява №21107/96, п.58, ECHR1999-ІІ відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини зазначено, що володіння майном повинно бути законним.

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 року та «Кошоглу проти Болгарії від 10.05.2017 року), і будь яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги, оскільки слідчий у кримінальному провадженні фактично вийшов за межі передбачених ст.167 ч.1 КПК України випадків щодо процесуальної долі такого майна, (арешт або повернення).

Керуючись ст.ст.167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП в м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Зобов`язати слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП України в м.Києві повернути ОСОБА_4 вилучене згідно протоколу обшуку від 14.11.2014р. офісного приміщення підприємства ТОВ «ВГ «Техінсервіс» по пров. Макіївський, 1 в м.Києві майно, а саме: грошові кошти в сумі 20000 гривень та 10 200 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: