Справа № 308/7216/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 28.06.2018 року внесені до ЄРДР за №0000818 погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 26.06.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те що між населеними пунктами с. Оноківці та с. Невицьке біля АЗС «Маркет» відбулась дорожньо-транспортна пригода. Виїздом на місце події було встановлено, що водій автомобіля марки «Reno Megane» д.н.з. НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_4 рухався зі сторони с. Кам`яниця в напрямку м. Ужгород. Їдучи по вище вказаній автодорозі почав здійснювати обгін транспортних засобів, але в цей момент водій автомобіля марки «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_2 Словацької реєстрації громадянин ОСОБА_5 увімкнувши покажчик повороту здійснив маневр, а саме поворот на АЗС «Маркет». В результаті цього між вище вказаними автомобілями відбулось зіткнення, де в подальшому водій автомобіля марки «Skoda Octavia» отримав тілесні ушкодження і був доставлений до медичного закладу.

В подальшому автомобілі марки «Reno Megane» д.н.з. НОМЕР_1 та «Skoda Octavia» р.н.з. Словаччини НОМЕР_2 які були учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди було направлено на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

26.06.2018 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП транспортні засоби, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та мають значення речових доказів, на яких збереглися сліди злочину, а тому з метою збереження вказаних речових доказів та забезпечення проведення призначених по справі експертиз просить накласти арешт на автомобіль марки «Reno Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н.з. Словаччини НОМЕР_2 , заборонивши їх використання та розпорядження.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володільці майна у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені своєчасно і належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 26.06.2016 року внесені до ЄРДР за №0000818, з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, в ході проведення якого досліджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.06.2018 року між населеними пунктами с. Оноківці та с. Невицьке біля АЗС «Маркет» , з участю автомобілів марки «Reno Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та марки «Skoda Octavia», р.н.з. НОМЕР_2 Словацької реєстрації, під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

26.06.2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобілі марки «Reno Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Skoda Octavia», р.н.з. Словаччини НОМЕР_2 , було оглянуто та вилучено, а в подальшому транспортні засоби поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району.

Слідчим доведено, що вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000818 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим доведено, що в рамках даного кримінального провадження є потреба у проведенні експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної та авто-технічної експертиз), у зв`язку з чим є необхідність для подальшого детального огляду транспортних засіб та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок взаємного зіткнення, характеру їх утворення, що неможливо без вказаних вище транспортних засобів та вилучених в ході огляду відокремлених від них уламків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилучених речей та транспортних засобів як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилучених речових доказів, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

За таких обставин, внесене слідчим клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 26.06.2018 року огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Reno Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Skoda Octavia», р.н.з. Словаччини НОМЕР_2 , які знаходяться на штраф майданчику Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою с. Оноківці Ужгородського району, вул. Головна, 55, шляхом заборони їх використання та розпорядження.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1