АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/387/18 Справа № 201/2247/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 та потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

представника потерпілого

ОСОБА_6 ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07 березня 2018 року, мотивуючи тим, що копія ухвали надійшла до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 15 березня 2018 року, щодо апеляційних вимог, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на дії слідчого та прокурора у межах кримінального провадження № 0004857.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ч. 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, згідно якого не передбачена можливість оскарження рішення слідчого щодо вручення підозри, оголошення розшуку, зобов`язання виключення з ЄРДР будь-яких відомостей. Зазначає, що відповідно до вимог КПК України вручення підозри не визначено як процесуальне рішення, а саме повідомлення є процесуальною дією. Звертає увагу на те, що скарга адвоката ОСОБА_9 подана до суду першої інстанції після закінчення строку оскарження, однак слідчим суддею без вирішення питання про поновлення вказаного строку прийнято скаргу на бездіяльність слідчого, тоді як з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, минуло більше півроку (з травня 2017 року) та з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, минуло чотири місяці (з листопада 2017 року). Вказує на те, що розгляд скарги відбувся без участі прокурора та слідчого, які були повідомлені про час, день та місце розгляду на їх дії скарги несвоєчасно. Також, слідчий суддя розглянув скаргу та виніс рішення без дослідження матеріалів досудового розслідування, спираючись лише на доводи та матеріали скаржника.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 просить відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, мотивуючи тим, що ухвала слідчого судді не входить до переліку ухвал слідчих суддів, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Зазначає, що ухвала слідчого судді до суду першої інстанції подана без пропуску строків її подання. Звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а обов`язкова участь у розгляді стосується лише особи, яка звернулась зі скаргою.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї потерпілий ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07 березня 2018 року, мотивуючи тим, що він не приймав участі у розгляді слідчим суддею скарги, а копію ухвали отримав 21 березня 2018 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя розглянув скаргу без виклику в судове засідання прокурора та слідчого, а також без витребування матеріалів кримінального провадження. Вказує на те, що ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій слідчого, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування. Втім, цим переліком не передбачено право оскарження слідчому судді повідомлення про підозру з підстав недотримання слідчим вимог кримінального процесуального законодавства при врученні особі повідомлення про підозру, як не передбачено і оскарження слідчому судді постанови слідчого про оголошення розшуку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 . Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про часткове задоволення клопотання від 05 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 0004857 від 18 листопада 2016 року скасовано.

Повідомлення про підозру від 30 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 0004857 від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України скасовано.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0004857 від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України скасовано.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про оголошення розшуку ОСОБА_8 від 16 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0004857 від 18 листопада 2016 року скасовано.

Зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні № 0004857 від 18 листопада 2016 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 30 травня 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей від 16 листопада 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також щодо виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного та виключення з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_8 .

Слідчий суддя зазначив, що на час розгляду скарги ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, не вручене, тому останній не набув статусу підозрюваного у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Отже, внесені до ЄРДР відомості щодо дати та часу повідомлення про підозру ОСОБА_8 (та відповідно набуття ним статусу підозрюваного) не відповідають дійсності та мають бути виключені з ЄРДР уповноваженою на те особою. Крім того, вказав, що скарга підлягає задоволенню, оскільки слідчим у даному кримінальному провадженні було порушено передбачений КПК України порядок виклику осіб до органів досудового розслідування, порядок повідомлення особі про підозру, порядок оголошення особи у розшук. В частині тверджень скаржника про відсутність доказів наявності складу злочину в діях ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що на даній стадії досудового розслідування суд по суті не надає оцінку даним обставинам, оскільки це є завданням наступних стадій кримінального провадження, однак порушення слідчим передбаченого КПК України порядку повідомлення особі про підозру і оголошення її у розшук є самостійною і достатньою підставою для скасування спірної постанови та зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання його апеляційної скарги, представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу потерпілого з доповненнями до неї, захисника ОСОБА_9 , який вважав, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, дослідивши надані судом матеріали та матеріали, додані до апеляційних скарг, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Вирішуючи питання про дотримання прокурором та потерпілим ОСОБА_6 строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі прокурора та потерпілого, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження відповідної ухвали належить відраховувати від дня отримання копії ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Апеляційний суд, приймаючи до розгляду апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, виходить з приписів ст. 9 КПК, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в ч. 6 установлює, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

У висновку, викладеному в постанові від 12.10.2017 року у справі № 5-142кс(15)17 Верховний Суд України зазначив про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, процесуальні рішення цих посадових осіб, а також слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Зокрема, за цим законом під час проведення досудового розслідування до слідчого судді можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, рішення слідчого прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-яка інша, в даному випадку бездіяльність, бо у скарзі порушено питання про зобов`язання вчинити певну дію, під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржуються, а відповідно до положення ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

03 березня 2018 року захисник ОСОБА_8 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні № 0004857 зі скаргою з вимогами про скасування постанови слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про часткове задоволення клопотання від 05 лютого 2018 року, зобов`язання розглянути клопотання від 02 лютого 2018 року щодо невручення повідомлення про підозру та не набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 30 травня 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей від 16 листопада 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії щодо скасування постанови про оголошення розшуку ОСОБА_8 від 16 листопада 2017 року з виключенням відповідних відомостей з ЄРДР та скасування постанови про оголошення розшуку ОСОБА_8 від 16 листопада 2017 року.

05 березня 2018 року захисник ОСОБА_8 в порядку ст. 303 КПК України уточнивши свої вимоги, фактично просив скасувати постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про часткове задоволення клопотання від 05 лютого 2018 року, повідомлення про підозру від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про оголошення розшуку ОСОБА_8 від 16 листопада 2017 року, зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей від 30 травня 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей від 16 листопада 2017 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також щодо виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного та виключення з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею не дотримані належним чином, а доводи прокурора та потерпілого, викладені в апеляційних скаргах та судовому засіданні апеляційного суду щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є обґрунтованими.

Задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_9 після внесення до неї уточнень слідчий суддя скасував повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 30 травня 2017 року, повідомлення ОСОБА_8 , про зміну раніше повідомленої підозри від 16 листопада від 16 листопада 2017 року, та оголошення ОСОБА_8 в розшук, зобов`язавши слідчого внести в ЄРДР відомості про рішення, ухвалені слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

З вказаними діями слідчого судді апеляційний суд не може погодитися, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях процесуального закону та не входять до повноважень слідчого судді.

Відповідно до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Отже, апеляційний суд вважає, що у цьому випадку слідчий суддя, постановивши вказані рішення, вийшов за межі своїх повноважень і прийняв рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законодавством.
Під час розгляду скарги після внесення до неї уточнень слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачене кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України. Крім того, зміст резолютивної частини оскарженої ухвали слідчого судді вказує на відсутність можливості подання заперечень проти цієї ухвали під час підготовчого провадження в суді, тоді як така альтернатива апеляційному оскарженню прямо передбачена в ч. 3 ст. 309 КПК України.

В той же час слідчим суддею в порядку уточнення захисником ОСОБА_8 були розглянуті фактично інші вимоги, ніж заявлені останнім в першій скарзі щодо бездіяльності слідчого чи прокурора, фактично рішення по ц ій скарзі слідчим суддею не було прийнято.

При цьому кримінальним процесуальним законом не передбачено, що викладені в скарзі вимоги можуть змінюватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї статті.

Кримінальний процесуальний закон не містить положень, згідно з якими слідчий суддя, фактично розглядаючи скаргу захисника ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого чи прокурора, скасував рішення слідчого і не зобов`язав вчинити жодної процесуальної дії, крім внесення в ЄРДР відомостей про рішення, ухвалені слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд не може прийти до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

При цьому, з огляду на те, що ухвала скасовується через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, яке пов`язано з тим, що слідчий суддя, фактично розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, скасував рішення слідчого, що не передбачено кримінальним процесуальним законом, апеляційний суд позбавлений можливості здійснити перевірку в порядку апеляційного провадження відповідних рішень та висновків слідчого судді за результатами розгляду скарги.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає доводи прокурора та потерпілого щодо істотного порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону обґрунтованим і таким, що підлягають задоволенню, однак апеляційний суд не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг та не може прийняти рішення по суті апеляційних вимог.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 , а справу повернути до суду першої інстанції зі стадії прийняття до розгляду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 та потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_9 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції зі стадії прийняття до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4