Справа № 145/1013/17
Провадження №11-кп/772/286/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Медвежа Немирівського району,

жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, не працюючого,

раніше судимого

06 квітня 2017 року Тиврівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільненого від відбування покарання на один рік,

11.07.2017 року Тиврівським районним судом за ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 101 КК України до покарання у виді арешту на строк 25 діб,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням покарання за вироком Тиврівського районного суду від 11.07.2011 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Тиврівського районного суду від 06 квітня 2017 року, остаточно призначенор ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КПК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року ) зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року (з моменту затримання) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі: гроші в сумі 4300 грн., які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_9 вирішено залишити ОСОБА_9 ; CD-диск з відеозаписом із камери спостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вирішено залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, 08.06.2017 року, близько 01:00 год. ночі в смт. Тиврів ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, знаходячись біля парадного входу до кафе «Мрія», яке розташоване по АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_9 , де, шляхом ривка навмисно, повторно, відкрито з нагрудної кишені футболки заволодів гаманцем з грішми в сумі 4 300 грн., таким чином завдав останньому матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Надалі ОСОБА_7 з місця пригоди зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшити йому міру покарання, застосувати ст. 69 та 75 КК України, взявши до уваги те, що він вину визнав, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому шкоду, останній до нього претензій не має. Також зазначає, що факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні скарги, адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 - задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, об ґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду першої інстанції щодо вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності. Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст. 65 КК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що доцільно доповнити резолютивну частину оскаржуваного вироку вказівкою щодо застосування відносно ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки наявна у резолютивній частині вказівка щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України викладена за змістом не повністю.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції у вироку зазначив "Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КПК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року ) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року (з моменту затримання) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі", не вказавши кінцевий термін до якого саме необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

В порядку ст. 404 КПК резолютивну частину вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України доповнити вказівкою про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 08.06.2017 року (з моменту затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Врешті вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4