АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/375/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1682/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2018р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання на підставі ст.81 КК України.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що врахувавши тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину та форму вини, значний строк невідбутого покарання, посередню характеристику, несумлінне виконання законних вимог персоналу установи, прийшов до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому визнав клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Засуджений у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову. Так він посилається на те, що з вини суду він має декілька судимостей замість одної, стягнення які він мав є погашені, і взагалі висновки суду не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта в підтримку поданої апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав рішення районного суду перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 , відбуває покарання за вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 25.12.2015р. ст.ст.289 ч.2, 70 ч.4 КК України яким йому призначено 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 28.11.2014р., а кінець 04.07.2019р.

З характеристики засудженого (т.1 а.с.12-13), ОСОБА_7 випливає, що за час тримання в Харківській УВП №27 характеризувався негативно, порушив режим тримання, а саме у засудженого було вилучено зарядний пристрій, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, мав 1 стягнення, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 11.01.2016р. відбуває покарання у ДУ «Холодногірська ВК №18». За час перебування в установі характеризується посередньо. З метою стимулювання правослухняної поведінки 2 рази заохочувався адміністрацією установи, але належних висновків для себе не зробив, свідомо не виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, що виражається у нанесенні собі татуювання, яке є негативним прикладом для інших засуджених, за що і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, має одне стягнення. Працевлаштований газоелектрозварювальником на виробництві установи, до праці ставиться задовільно. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання тільки за призначенням. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення з ними неслужбових стосунків, виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи під наглядом адміністрації. На заходи виховного характеру та дисциплінарного впливу реагує задовільно. У виконанні робіт із благоустрою установи не вбачає суспільної необхідності. Приймає участь у програмі диференційного впливу «Професія», «Підготовка до звільнення», до реалізації програм ставиться безвідповідально. Соціально-корисні зв`язки підтримує з батьками, братом шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєнні злочину не визнав. Згідно вироку суду має судові витрати у розмірі 1945,05 грн., з яких сплатив 304,72 грн.

Відповідно до психологічної характеристики (т.1 а.с.15) визнано не доцільним умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З ухвали суду (т.1 а.с.22) випливає, що представник Холодногірської ВК №18 вважав клопотання засудженого передчасним, аналогічна позиція була озвучена безпосередньо в апеляційному суді.

Таким чином, з огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження оскільки висновки суду повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Звідси висновок про те, що не доведено виправлення засудженого на даний час повністю підтверджуються доказами.

Оскільки колегією суддів не встановлені підстави для скасування чи зміни судового рішення передбачені ст.ст.408, 409 КПК України то в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2018р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді