Справа № 709/1752/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року смт. Чорнобай

Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
начальника СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокуроромЧорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у

с. Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх дітей немає, депутатом, учасником бойових дій не являється, інвалід ІІІ групи, раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В обґрунтування даного клопотання зазначалися наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що9 серпня

2018 року близько 09:30, за попередньою домовленістю ОСОБА_5 із ОСОБА_9 , останній прийшов у приміщення Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Центральна, 216, смт. Чорнобай, Черкаська область, де звернувшись до чергового Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, повідомив, що прийшов до начальника відділення поліції, після чого зайшовши у службовий кабінет начальника Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 та, перебуваючи у приміщенні кабінету, повідомив йому, що у СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області відносно його знайомого ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 213 КК України, та розуміючи, що ОСОБА_5 може бути притягнутий за даними статтями до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 являється службовою особою, яка займає відповідальне становище, попередньо погодивши свої дії із ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно та цілеспрямовано звернувся з пропозицією надання ОСОБА_10 неправомірної вигоди, шляхом безпосередньої передачі грошових коштів з рук в руки, за вчинення ОСОБА_10 в інтересах третьої особи: ОСОБА_5 дій з використанням службового становища, щодо не притягнення ОСОБА_5 до відповідальності та закриття кримінального провадження, а також скасування заходів забезпечення кримінального провадження в частині арештованого майна. Після чого, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 зустрітися разом з ОСОБА_5 та більш детально оговорити умови надання неправомірної вигоди.

Щодо пропозиції надання неправомірної вигоди ОСОБА_10 звернувся з заявою до Золотоніської місцевої прокуратури та до Черкаського управління ДВБ НП України.

В ході проведеного контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту встановлено наступне. Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, 21 серпня 2018 року близько 15:00 ОСОБА_5 за попередньою змовою з

ОСОБА_9 прийшли в приміщення Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Центральна, 216, смт. Чорнобай, Черкаська область, де звернувшись до чергового Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, повідомили, що прийшли до начальника відділення поліції, після чого, зайшовши у службовий кабінет начальника Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області

ОСОБА_10 та перебуваючи у приміщенні кабінету, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, розуміючи про те, що

ОСОБА_10 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, ОСОБА_5 особисто надав останньому запечатаний конверт з грошовими коштами в сумі 500,00 американських доларів та 1000,00 гривень в якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення його до відповідальності та закриття кримінального провадження, а також скасування заходів забезпечення кримінального провадження в частині арештованого майна.

Так, наказом начальника ГУНП в Черкаській області (по особовому складу) від 4 грудня 2017 року № 337 о/с підполковника поліції ОСОБА_10 призначено на посаду начальника Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, яку він займає по даний час.

Згідно з функціональними обов`язками начальника Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_10 , затверджених начальником ГУНП в Черкаській області 19 квітня 2018 року, ОСОБА_10 наділений організаційно-розпорядчими функціями та згідно з примітками 1 до ст. 364 та 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

За даним фактом 10 серпня 2018 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

21 серпня 2018 року о 15:49 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

22 серпня 2018 року ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 369 КК України.

Під час допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного, останній від дачі показів відмовився в зв`язку з важким станом здоров`я.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо даних, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що відображені у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 10 серпня 2018 року, протоколі затримання ОСОБА_5 від 21 серпня 2018 року, протоколі огляду місця події від 21 серпня 2018 року.

Прокурор ОСОБА_3 та начальник СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, прокурор ОСОБА_3 вказував на наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, експерта, продовжити злочинну діяльність, спрямовану на уникнення від відповідальності. При цьому вказував на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, небажання співпрацювати зі слідством. Разом з тим просив передбачити заставу у межах шестидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування з ОСОБА_9 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час. При цьому підозрюваний
ОСОБА_5 повідомив про тяжкий стан здоров`я.

Захисник ОСОБА_6 стверджував, що підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки наведені у клопотанні ризики не підтверджені жодними доказами. Окремо звертав увагу на неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про необгрунтованість підозри. Повідомив також про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 тяжких захворювань, на підтвердження чого надав медичні документи.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
У ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4
ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків, передбачених
ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, не підтверджені доказами.
Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом ІІІ групи, має захворювання на цукровий діабет І типу, інсулінозалежний.
Разом з тим стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки; переховуватиметься від органів слідства чи суду, зокрема ухилятиметься від явки до слідчого чи суду; чинитеме тиск чи інший незаконний вплив на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином або вчинить інше кримінальне правопорушення.
Надані стороною обвинувачення докази також не доводять обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки органами досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним для застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід.
Разом з тим запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя вважає недостанім та таким, що не забезпечить дієвості кримінального провадження.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем його фактичного проживання за адресою:АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати будинок по
АДРЕСА_1 до 23 жовтня
2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали - 2 місяці, тобто до 23 жовтня 2018 року включно.
Виконання ухвали доручити Чорнобаївському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1