АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 1)25.11.2010 Київським р/с м.Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1700 грн.; 2) 20.01.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки; 3)03.04.2012 Київським р/с м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 01.08.2012 Київським р/с м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в сумі 1700грн., звільнений 09.07.2014 з Первомайської ВК Харківської області (№117) на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію" постановою Первомайського районного суду Харківської області від 01.07.2014, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 17.06.2016 приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким сумісно вживав спиртні напої, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи цього, діючи умисно, тримаючи у лівій руці ніж, наніс ним ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини справа, що є життєво важливим органом людини, внаслідок чого заподіяв останньому, згідно висновків судово-медичних експертиз №4955-ая/16 від 15.09.2016; №5400-ая/16 від 11.10.2016 - колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу. Рана на шкірі в ділянці проникаючого колото-різаного поранення розташована на правій половині грудної клітини в 7-му міжребір`ї по правій середньо-ключичній лінії при цьому раньовий канал направлений спереду назад. За ступенем тяжкості: колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу це тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити вирок та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки. При цьому вказав, що визнає свою вину у вчиненні злочину, щиросердно розкаявся, жалкує про скоєне;

-захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок у бік пом`якшення та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити від його відбування з іспитовим строком. Мотивуючи скаргу вказала, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, що є обставинами, які пом`якшують покарання. В ході слідства встановлено, що обвинувачений намагався допомогти потерпілому, викликав швидку медичну допомогу. Потерпілий просив суворо не карати ОСОБА_11 , цивільний позов не заявив.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є працездатним, офіційно не працевлаштований, розлучений, осіб на утриманні не має, в установі тимчасового тримання під вартою характеризується опосередковано, з травня 2002 року перебуває в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» на обліку з синдромом залежності від алкоголю; у лікаря нарколога на обліку не перебуває; раніше неодноразово судимий. Також враховані характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, конкретні обставини справи.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнав надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, визнані рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за скоєний злочин у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
При цьому, призначене покарання за своїм розміром відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України є мінімальним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
В суді першої інстанції обвинувачений визнавав вину у вчиненні кримінального правопорушення частково, заявляв, що діяв у стані необхідної оборони. Посилання в апеляційних скаргах на додаткові обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого не можуть вплинути на рішення суду щодо розміру призначеного покарання, яке є мінімальним за даним складом злочину. Ці обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Враховуючи наведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, колегія суддів дійшла висновку про неможливість зниження розміру призначеного покарання та застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, адже його виправлення та попередження вчинення нових злочинів неможливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність, що регламентує порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Наведене спростовує доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: