пр. № 1-кс/759/4282/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0007766, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ч. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0007766, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ч. 289 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон марки «Nokia RM-604» типу слайдер срібно-рожевого кольору, imei: НОМЕР_1 , у якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0007766 від 26.09.2018.

Обґрунтовуючи згадане клопотання, слідчим зазначено, що в ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 05:30 год. по 06:30 год. 26.09.2018, пребуваючи за адресою: м. Київ, вул. Симиренко, 18, незаконно заволоділи автомобілем марки «Audi A6», н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .

Під час проведення огляду особистих речей затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia RM-604» типу слайдер срібно-рожевого кольору, imei: НОМЕР_1 , у якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», НОМЕР_2 .

Беручи до уваги сукупність матеріалів, які зібрані під час досудового розслідування, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу виникла необхідність у накладені арешту на мобільний телефон марки «Nokia RM-604» типу слайдер, срібно-рожевого кольору, imei: НОМЕР_1 , у якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та оскільки,даний мобільний телефон має істотне значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засідання слідчий клопотання підтримав.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи, що вилучення майна було проведено згідно протоколу обшуку від 26.09.2018 року в порядку ст. 233 КПК України, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся в установлені законом строки, мобільний телефон на даний час вважається тимчасово вилученим майном і визнаний речовим доказом згідно постанови від 26.09.2018 року, тому з метою попередження незаконного відчуження майна або його пошкодження чи знищення, або настання інших негативних наслідків, суд приходить до висновку про задоволення клопотання .

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0007766, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ч. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку, згідно протоколу обшуку від 26.09.2018 року, який був проведений в порядку ст. 233 КПК України, а саме:

мобільний телефон марки «Nokia RM-604» типу слайдер срібно-рожевого кольору, imei: НОМЕР_1 , у якому встановлено сім-картку оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .