Справа № 296/9201/18
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця смт. Попільня, Житомирської області, зареєстрованого і проживаючого у вказаному населеному пункті за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, солдата, стрільця 1 відділення охорони взводу військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 1 відділення охорони взводу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 19 червня 2017 року не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що фактично дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 12 вересня 2018 року, коли був затриманий співробітниками Попільнянського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

26 липня 2018 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 407 КК України, яке в порядку ст.ст 35,136 КПК України вручено матері останнього - ОСОБА_8 , а 12 вересня 2018 року, після затримання, вручено безпосередньо ОСОБА_6 .

Прокурори в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити з тих же підстав.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт в нічний час доби, з 22-00 до 06-00 год.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що разом із прокурором відвідав підозрюваного за місцем реєстрації у смт. Попільня для вручення підозри, однак ОСОБА_10 дверей квартири не відчинив і в подальшому здійснив втечу від працівників ВСП.

Свідок ОСОБА_11 , батько підозрюваного, в судовому засіданні повідомив, що, наскільки йому відомо, син не знав про оголошену підозру.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення ОHara v. United Kingdom of 16 October 2001, п.34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п. 1 (с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, п. 45).

Слідством наведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий та наразі Житомирською місцевою прокуратурою підтримується державне обвинувачення в судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України тобто, існують ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурори вважають, що тримання під вартою єдиний запобіжний захід, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження та його розгляду.

Крім того, застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби, як того просив захисник підозрюваного, неможливо, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 схильний до переховування від органів слідства та суду, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.03.2018 до підозрюваного застосовано привід як до обвинуваченого в іншому в кримінальному провадженні, підозрюється у збуті наркотичних засобів саме за місцем свого проживання, що в будь-якому випадку не може запобігти вищевказаному ризику.

Під час розгляду клопотання захисником було усно заявлено про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_6 , а саме про те, що останній має постійне місце проживання, неповнолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується за місцем проживання, проте доказів на підтвердження характеризуючих даних надано не було, а тому суд вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та проведення досудового розслідування у розумні строки, а також сприятиме забезпеченню дієвості даного кримінального провадження. При цьому суд, відповідно до вимог ст.183 ч.3КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197,200,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України 60 діб, який обчислювати з часу його затримання.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 36820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: з`являтись на виклики до прокурора або суду, не відлучатись за межі населеного пункту, де він проживає; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1