Провадження № 1-кп/243/123/2018
Справа № 243/3926/17
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
04 травня 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ,
представників органу опіки та піклування ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000891 від 29 березня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, учня «Слов`янського професійного аграрного ліцею» м. Слов`янська, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого:
-13.02.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
10.01.2017 приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 зустрівшись з раніше знайомим йому неповнолітнім ОСОБА_13 , погодився на пропозицію останнього вчинити крадіжку майна з будинків, розташованих на території садового товариства Нива», розташованого в с. Карпівка, Слов`янського району, таким чином вступивши в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна з територій будинків, розташованих за вказаною адресою.
Реалізуючи свій спільний, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 23 годині 00 хвилин 10.01.2017 року ОСОБА_6 діючи таємно, умисно, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_13 , підійшли до будинку АДРЕСА_3 , та шляхом пошкодження вікна на другому поверсі будинку неповнолітній ОСОБА_13 проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , розташованого за вказаною адресою, а ОСОБА_6 з метою забезпечення таємності вчинення злочину, в цей час знаходився на подвір`ї вказаного будинку, де слідкував за тим, щоб їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами та попередити загрозу бути викритими.
Перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_13 , таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме:
- самовар електричний нікельований сріблястого кольору ємкістю 2,5 л вартістю 250 грн.,
- бронзовий підсвічник вартістю 125 грн.,
- бронзову люстру з шістьма ріжками вартістю 583 грн. 33 коп.,
після чого неповнолітній ОСОБА_13 склав викрадене майно в спортивну сумку та викинув викрадене майно через вікно на другому поверсі будинку на подвір`я ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_13 таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 958 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Після чого, приблизно о 00 годин 10 хвилин 11.01.2017 ОСОБА_6 таємно, умисно, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_13 підійшли до будинку АДРЕСА_3 та шляхом пошкодження вхідних дверей будинку, за допомогою лому, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_4 , розташованого за вказаною адресою. Після чого, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 таємно, умисно, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_13 розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрали майно, що належить ОСОБА_14 , а саме:
- електричний подовжувач білого кольору, з однією розеткою, довжиною 20 м, вартістю 54,36 гривень;
- електричний подовжувач білого кольору, з однією розеткою, довжиною 20 м, вартістю 54,36 гривень;
- електричний подовжувач чорного кольору, з трьома розетками довжиною, 20 м, вартістю 243,83 гривень,
після чого ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 таємно викрали майно яке належить потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 352 грн. 55 коп.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому. Цивільні позов визнав частково.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому. Цивільні позов визнав частково.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 - батько ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він займається вихованням сина, хоча і проживає окремо від нього.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 11.01.2017 року йому зателефонував сусід та сторож і повідомили, що в його будинку розбите вікно. Відразу були викликані працівники поліції, також до будинку приїхали його батьки, оскільки він сам був у відрядженні. Поліцейські склали протокол огляду та поїхали. Після повернення із відрядження він приїхав до будинку і сам почав перевіряти, що в нього вкрали. Розповідає, що пошкоджень було дуже багато, пошкодили камін, гаражні ворота, розбили скло та вкрали багато інших речей, перелік яких він надавав слідчому. Оскільки обвинувачені не відшкодували спричинену йому матеріальну шкоду, він звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в сумі 21795,00 грн. Щодо міри покарання обвинуваченим, то він не бажає, щоб тих позбавляли волі, головне, щоб вони відшкодовували йому кошти.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 , а саме в судових дебатах наполягав на задоволенні позову про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в сумі 15650,00 грн. та моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 11.01.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута садова ділянка, яка розташована у садовому товаристві «Нива» в с. Карпівка, Слов`янського району, Донецької області (а.с. 100-101);
- протоколом огляду місця події від 11.01.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута садова ділянка, яка розташована у садовому товаристві «Нива» в с. Карпівка, Слов`янського району, Донецької області (а.с. 103-105);
- протоколом огляду місця події від 12.01.2017 року, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості, яка розташована в 1 м. від вхідних дверей на територію розташовану за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 112 112 з.б.);
- протоколом огляду місця події від 20.01.2017 року з стенограмою та фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 114-116);
- протоколом огляду місця події від 11.01.2017 року з стенограмою та фототаблицею до нього, відповідно до якого була оглянута садова ділянка, яка розташована у садовому товаристві «Нива» в с. Карпівка, Слов`янського району, Донецької області. В ході огляду за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , останній показав де він разом із ОСОБА_5 сховали фомку, якою віджимали ворота (а.с. 117-120);
- витягом з звіту оцінювача № 023 від 25.01.2017 року складеного ПП «Жил Фонд», відповідно до якого залишкова вартість майна станом на 11.01.2017 року усього складає 958,33 грн. без ПДВ, а саме: залишкова вартість самовара електричного сріблястого кольору нікельований ємкістю 2,5 літри, придбаного в 1980-х роках складає 250,00 грн., залишкова вартість підсвічника з металу жовтого кольору (бронза) складає 125,00 грн., залишкова вартість люстри з металу жовтого кольору (бронза), придбана в 2016 році в б/у стані складає 583,33 грн. (а.с. 121-127);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2017 року, за участю свідка ОСОБА_17 (а.с. 129-131);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2017 року, за участю свідка ОСОБА_17 (а.с. 132-134);
- протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року з стенограмою та фототаблицею до нього, відповідно до якого був зважений кувшин самовару ємкістю 2,5 л., виготовлений з латуні, нікелірований ззовні. В результаті зважування вага чаши самовару встановила 1,2 кг. Зважування проводилося за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 135-137);
- протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року з стенограмою та фототаблицею до нього, відповідно до якого були зважені вироби з металу бронзи, а саме: підсвічник з ніжкою, фрагмент люстри прямокутної форми, лепесток для підсвічника люстри, канделябр з підсвічнико люстри. В результаті зважування вага зазначених предметів встановила 1,4 кг. Зважування проводилося за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 138-140);
- протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року з стенограмою та фототаблицею до нього, відповідно до якого були мідні дроти електричні без ізоляції. В результаті зважування вага зазначених дротів встановила 1,4 кг. Зважування проводилося за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 141-143);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2017 року, за участю свідка ОСОБА_18 (а.с. 148-150);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2017 року, за участю свідка ОСОБА_18 (а.с. 151-153);
- висновком товарознавчої експертизи від 05.03.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість майна станом на 11.01.2017 року становить 352,55 грн., а саме: ринкова вартість електричного подовжувача білого кольору з однією розеткою довжиною 20 м. складає 54,36 грн., ринкова вартість електричного подовжувача білого кольору з однією розеткою довжиною 20 м. складає 54,36 грн., ринкова вартість електричного подовжувача чорного кольору з трьома розетками довжиною 20 м. складає 243,83 грн.(а.с. 157-166);
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину кожного з обвинувачених повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло таобвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло.
Оскільки, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України повторним у ст.ст. 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях ( частинах статей) Особливої частини КК України вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину.
Згідно із роз`ясненнями викладеним у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання: скоєне обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання і у побуті за місцем мешкання характеризується посередньо, не працюючий, ступінь небезпечності особи обвинуваченого для суспільства, який раніше не судимий,вину у вчиненні злочину визнав,згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства низький, проживає разом із батьком, закінчив Слов`янський енергобудівний технікум, отримав спеціальність «технік-будівельник», з рідними та близькими підтримує добрі стосунки, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий Слов`янський МРВ з питань пробації Південно-Снідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину.
Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги обставини скоєння злочину та обставини, що пом`якшують покарання, дані, які характеризують особу обвинуваченого і приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, із звільненням від призначеного покарання та встановленням іспитового строку.
При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітнім суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості осіб неповнолітніх.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст.65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень його розвитку: судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, що підтверджується копією його свідоцтва про народження, скоєне обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання і у побуті за місцем мешкання характеризується посередньо, навчається у «Слов`янському професійному аграрному ліцею» м. Слов`янська та має посередню педагогічну характеристику, не працює, на обліку у Службі у справах дітей Слов`янської міської ради як дитина, яка проживає у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють ухиляються від виконання своїх обов`язків не перебуває, має статус дитини з багатодітної сім`ї, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення високий, оскільки вбачається відсутність мотивації до змін, брак навичок управління власними емоціями, відсутність інтересу до навчання та відсутня корисна зайнятість, в оточенні обвинуваченого є підлітки з проблемною поведінкою, напружені стосунки між батьками, навчається посередньо, поведінка задовільна, проте враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий Слов`янський МРВ з питань пробації Південно-Снідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у скоєному щиро розкаявся.
У відповідності до вимог ч.ч.5,6 ст.314-1 КПК України досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину. Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та неповнолітній вік обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При обранні виду та міри кримінального покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги обставини скоєння злочину та обставини, що пом`якшують покарання, дані, які характеризують особу обвинуваченого і приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, із звільненням від призначеного покарання та встановленням іспитового строку,суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої та ч.3 ст.185 КК України, але із застосуванням ст.75,76,104 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2018 року. Дане рішення набрало законної сили 16 березня 2018 року.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 10 січня 2017 року, до ухвалення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2018 року.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тому остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає визначенню за правилами ст. 70 ч. 4 КК України - за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.
Крім того, потерпілим ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов у якому, останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 21795,00 грн.
Потерпілим ОСОБА_14 було заявлено цивільний позов у якому, останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 7825,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн. з кожного.
Вирішуючи заявлені по справі цивільні позови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При цьому, ч. 1 ст. 129 КПК України передбачає, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
За змістом ст. 91 КПК України доказуванню належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні підлягають вид і розмір шкоди. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що в результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди. В судовому засіданні знайшло свого підтвердження те, що в ОСОБА_10 було викрадено майно, а саме самовар електричний нікельований сріблястого кольору ємкістю 2,5 л., вартість якого відповідно до висновку експерта складає 250,00 грн., бронзовий підсвічник вартість якого відповідно до висновку експерта складає 125,00 грн., бронзову люстру з шістьма ріжками вартість якого відповідно до висновку експерта складає 583,33 грн., тобто підтверджена висновками експерта вартість викраденого майна у ОСОБА_10 складає 958,33 грн. Матеріальна шкода у розмірі 19786,67 грн. не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні та не підтверджена матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи взагалі немає згадки про те, що в ОСОБА_10 було викрадено ще інше майно крім самовару, бронзового підсвічника та бронзової люстру з шістьма ріжками. Також в судовому засідання знайшло підтвердження, що в результаті кримінального правопорушення, було пошкоджено замки у вхідних воротах садового будинку та розбито вікно, тому суд вважає за можливе відшкодувати затрати, пов`язані з придбанням замків в сумі 700,00 грн. та витрати на придбання скла у розмірі 350,00 грн. Загальна сума, що підлягає відшкодуванню потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди складає 2008 грн. 33 коп.Витрати на придбання гаражних дверей, розбитого вікна, вирвану арматуру, зламаний механізм відкривання заслонки каміну та сплюндрований камін суд вважає, такими, що не підлягають відшкодуванню, так як матеріалами справи не підтверджується пошкодження жодних із перелічених речей, крім того в протоколі огляду місця події також відсутні посилання на це. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_10 позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду, тим самим не позбавляючи потерпілого права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин та завдав шкоди у неповнолітньому віці, однак на даний час вже досяг повноліття.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоди передбачені ст.ст.1166, 1177 ЦК України, за завдану моральну шкоду - ст.1167 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою - ст.1179 ЦК України. Крім того, згідно ст.1182 ч.1 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Згідно ст.1180 ч.1 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. Згідно ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Цивільний позов ОСОБА_19 необхідно задовольнити у сумі 352 грн. 55 коп., оскільки в результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_19 завдано матеріальної шкоди. В судовому засіданні знайшло свого підтвердження те, що в ОСОБА_19 було викрадено майно на загальну суму 352 грн. 55 коп. Матеріальна шкода у розмірі 18297,45 грн. не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні та не підтверджена матеріалами справи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 в частині стягнення з обвинувачених на його користь 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не обирався та не застосовувався.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону за цим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом одного року, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України відносно ОСОБА_6 не обирався та не застосовувався.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону за цим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання, за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяць.
В силу ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом двох років, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України відносно ОСОБА_5 не обирався та не застосовувався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 21 червня 1995 року, матеріальну шкоду у розмірі 2008,33 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 19 травня 1999 року, матеріальну шкоду у розмірі 352,55 грн. та моральну шкоду у сумі 3000,00 грн.
Речові докази: мідні дроти, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 505 від 17.01.2017 року після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_10 за належністю; фрагмент мідного дроту, металевий клапан, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 512 від 21.01.2017 року після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_10 за належністю; металеву фомку, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 512 від 21.01.2017 року після набрання вироком законної сили знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1