Справа № 474/846/18
Провадження № 1-кс/474/218/18
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
17.09.18 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

без участі: фактичного володільця (підозрюваного) ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 14.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
14.09.2018р. слідчий звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000320 від 14.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном фактичному володільцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яким іншим особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно (автомобіль марки «ВАЗ-21083»), з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити наклавши арешт на мопед та фрагмент дзеркала заднього виду.

Фактичний власник (підозрюваний) ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (розписка повідомлення про розгляд клопотання), на його розгляд не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 4326 від 14.09.2018р.), в якій просить розглядати дане клопотання в його відсутність, щодо арешту автомобіля та виконання всіх процесуальних дій слідчим не заперечує, в цілях об`єктивного розгляду даного кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (розписка про вручення судової повістки), на його розгляд не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не подав.
Враховуючи думку учасників кримінального провадження, факт перебування автомобіля марки «ВАЗ-21083»у фактичному володінні ОСОБА_4 , а також преклюзивні строки розгляду клопотання про арешт майна та приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання проарешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухав думку учасників судового розгляду, вивчив матеріали клопотання вважаю встановленим наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 14.09.2018р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 14.09.2018р. до ЄРДР за № 0000320 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин: 13.09.2018р., близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки ВАЗ-21083, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Незалежності, в смт. Врадіївка, Миколаївської області, біля домоволодіння № 169, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який котив мопед марки Honda Dio по правому краю дороги, в результаті чого ОСОБА_8 було госпіталізовано до Врадіївської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями. Водій автомобіля марки ВАЗ-2108 ОСОБА_4 місце ДТП залишив.
Вищевказані обставини підтверджується: витягом з кримінального провадження № 0000320 від 14.09.2018р., внесеного на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки ВАЗ-21083 під керуванням ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та доданою до нього схемою від 13.09.2018р., згідно яких оглянуто місце здійснення дорожньо-транспортної пригоди по вул. Незалежності в смт. Врадіївка, Миколаївської області, біля домоволодіння № 169, де було виявлено та вилучено до Врадіївського відділу поліції мопед марки Honda Dio з пошкодженнями лакофарбового покриття корпусу мопеду та фрагмент дзеркала заднього виду; заявою ОСОБА_4 від 14.09.2018р. про добровільну видачу працівникам Врадіївського відділу поліції автомобіля марки ВАЗ-21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якості речового доказу по даному кримінальному провадженні; протоколом огляду від 14.09.2018р., згідно якого оглянуто автомобіль марки ВАЗ-21083, на якому виявлені пошкодження, а саме правого вітрового скла, правого дзеркала заднього виду, правого повторювача сигналу повороту та вм`ятину у вигляді вдавлення металу на правому крилі, та даний автомобіль вилучений до Врадіївського ВП; постановою слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 14.09.2018р., відповідно до якої мопед марки Honda Dio та фрагмент дзеркала заднього виду(пакет № 1), автомобіль марки ВАЗ-21083, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,- визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000320 та передані на зберігання до КЗД Врадіївського ВП до вирішення питання по суті; поясненням ОСОБА_4 від 13.09.2018р. та протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 від 14.09.2018р., в яких зазначені обставини здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_8 , який котив мопед марки Honda Dio по правому краю дороги,по вул. Незалежності в смт. Врадіївка, Миколаївської області, біля домоволодіння № 169, за участю автомобіля марки ВАЗ-21083 під керуванням ОСОБА_4 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння Врадіївської ЦРЛ від 13.09.2018 року, згідно якого станом на 21 год. 35 хв. 13.09.2018 року гр. ОСОБА_4 перебував у стані гострої алкогольного сп`яніння (виявлено 2,63 ‰ алкоголю); довідкою Врадіївської ЦРЛ від 13.09.2018 року, з якої слідує, що при надходженні до хірургічного відділення Врадіївської ЦРЛ, хворому ОСОБА_8 був виставлений попередній діагноз: закритий перелом кісток правого гомілковостопного суглоба, рублена рана волосяної частини голови, струс головного мозку.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий та прокурор довели необхідність арешту вказаного автомобіля марки «ВАЗ-21083» з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ-21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном фактичному володільцю ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000320 від 14.09.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном фактичному володільцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яким іншим особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1