Справа № 569/4714/17
1-в/703/133/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»,-

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просив звільнити його від призначеного вироком Рівненського міського суду від 30 травня 2017 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходвів громадян, що становить 850 гривень на підставі ст.13 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання відповідно до ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Засуджений просив звільнити його від покарання відповідно до ЗУ «Про амністію».

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання цим Законом чинності включно.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтею 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено звільнення від відбування покарання осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 12 червня 2015 року ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2017 року ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, за який засуджено ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення його відбування покарання на підставі статті 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 7 вересня 2017 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 85 КК України, ст.ст.1, 10, 11, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VІІІ від 22 грудня 2016, ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про застосування амністії у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1