Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
справа № 1-108 2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року Камянка-Бузький районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді: Бакай І.А. при секретарі: Новосад І.В.

з участю прокурора: Мазяра М.Т.

потерпілого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Камянка-Бузька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3янка-Бузького району, вул.Сагайдачного, 5/3, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, військовозобов'язаного

за ст.186 ч.2 КК України,

встановив:

ОСОБА_2, 09.06.2009 року біля 21 год. в с. Сапіжанка Камянка- Бузького району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час інциденту, що виник поблизу місцевого магазину „Юлія", побив ОСОБА_1, нанісши тому множинні удари по тілу та спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних ран на правій та лівій бокових поверхнях грудної клітки справа, синця в ділянці лівого плечевого суглобу, множинних синців на спині, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також відкрито викрав стільниковий телефон марки „Самсунг вартістю 600 грн., внаслідок чого завдав ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

У судовому засіданні підсудний свою вину визнав частково та показав, що дійсно

09.06.2009року протягом дня вживав із своїми друзями алкогольні напої. Ввечері, проїжджаючи повз магазин „Юлія" в с. Сапіжанка, його знайомий ОСОБА_3 побачив свого знайомого і попросив водія їхньої машини зупинити автомобіль, після чого вийшов надвір. ОСОБА_4 підійшов до незнайомця, як потім стало відомо це був потерпілий ОСОБА_5 та почав про щось з тим говорити, про що саме, він не чув. Ті порозмовляли біля п'яти хвилин, тоді надвір вийшли він та ОСОБА_6 За кілька хвилин між ОСОБА_3 та незнайомцем виникла шарпанина. Побачивши це, він підійшов до хлопців, щоб послухати, про що ті розмовляють і наніс незнайомцю один чи два удари рукою по тілу. Чи хтось інший бив потерпілого він ствердити не може. Під час інциденту він телефону у потерпілого не бачив і телефону у того не забирав. Свою вину визнає частково, оскільки участь у бійці приймав, однак телефону та кросівок не відбирав.

Не зважаючи на часткове визнання вини підсудним, винність останнього у вчиненому злочині стверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_1, який в судовому засіданні показав, що дійсно

09.06.2009року біля 21 год. в с. Сапіжанка Камянка- Бузького району він з товаришем знаходились біля магазину „Юлія. До магазину підїхав мікроавтобус „Фольксваген- транспортер", з якого вийшов його знайомий ОСОБА_3 і почав до нього предявляти претензії щодо його відносин з сестрою. Під час розмови він штовхнув ОСОБА_3, внаслідок

чого той упав на землю і в цей час з мікроавтобуса вибіг хлопець, як йому зараз відомо це був ОСОБА_2 та наніс йому кілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла і по лиці. Внаслідок нанесених ударів він упав на землю. У подальшому він побачив, що у нього па ногах відсутні кросівки, яким чином вони злетіли йому з ніг чи можливо хтось їх стягнув, він не зауважив. Він витягнув з кишені штанів стільниковий телефон марки „Самсунг", щоб зателефонувати про допомогу до свого знайомого, однак підсудний вибив у нього даний телефон, який він потім підібрав. Однак під час інциденту хтось витягнув із кишені його інший стільниковий телефон „жабку марки „Самсунг" червоного кольору, в якому знаходилася картка абонента „Київстар, номера він не пригадує, грошей на рахунку не було. Під час інциденту, який тривав біля 15 хвилин, у нього було викрадено стільниковий телефон, оскільки він придбав його не новим, вартістю 600 гривень, а також зникли кросівки фірми „Найк" чорного кольору, вартістю 280 гривень. Біля нього під час бійки знаходився лише підсудний. Претензій до підсудного на час розгляду справи в суді не має, просить його суворо не карати.

Показами свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні показав, що 09.06.2009року він відпочивав з друзями, вживали алкогольні напої та ввечері біля магазину „Юлія , що в с.Сапіжанка у нього виник конфлікт з ОСОБА_1 через відносини останнього з сестрою ОСОБА_1 - ОСОБА_7 Потерпілий першим відштовхнув його і він впав на дорогу. Поки він підводився, то побачив, що до ОСОБА_1 підбігли ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і підсудний наніс декілька ударів по тілу та обличчі потерпілому.

Показами свідка ОСОБА_6, який в судому засіданні показав, що 09.06.2009 року він разом з своїми друзями приїхав в с.Сапіжанка. ОСОБА_3 вийшов з машини і підійшов до хлопця, який стояв при вході в магазин, як йому зараз відомо це був ОСОБА_5. та між ними виникла суперечка. З мікроавтобуса вийшов підсудний та пішов до місця конфлікту. За кілька хвилин він побачив, що між тими почалася шарпанина, однак він на той час був в стані алкогольного сп'яніння, тому не може точно сказати, яка була роль кожного з присутніх під час інциденту. В подальшому потерпілий почав кликати на допомогу, а згодом утік. Крім ОСОБА_3 та ОСОБА_2 участі в бійці ніхто з присутніх в мікроавтобусі не приймав.

Оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8, яка показала, що вона 09.06.2009року ввечері, коли вона знаходилась біля магазину „Юлія , що в с.Сапіжанка вона побачила, що ОСОБА_3 про щось розмовляє ОСОБА_1, який є її братом. За якусь мить між тими почалася суперечка. Вона ж зайшла в цей час в приміщення магазину. Коли вона звідти вийшла, то побачила, що біля ОСОБА_1 знаходився ОСОБА_3, а також підсудний. Останній наніс братові спочатку удари по лиці та тілу, а згодом ОСОБА_1 упав і ОСОБА_2 ще наніс тому декілька ударів ногами по тілу. Вона почата просити, щоб цей хлопець не чіпав її брата, однак останній їй сказав, щоб вона відійшла і не втручалася. Вона не зауважила, щоб ще хтось наносив удари ОСОБА_1 У цей час ОСОБА_1 тримав у витягнутій руці свій стільниковий телефон-жабку марки „Самсунг". Підсудний вихопив даний телефон з руки її брата та намагався затягнути останнього в мікроавтобус, однак брат вирвався, тому підсудний пішов в мікроавтобус. За якийсь час ОСОБА_1 почав утікати з місця побиття в напрямку місцевої станції технічного обслуговування транспортних засобів. Коли всі сіли в мікроавтобус, вона зауважила, що телефон ОСОБА_1 знаходиться в руках у підсудного, останній ще казав, що має намір продати цей телефон або на щось обміняти, (а. с. 29-30)

Показами свідка ОСОБА_9, яка в судовому засіданні ствердила що дійсно 09.06.2009 року ввечері підсудний наносив удари її брату ОСОБА_1

Висновком експерта № 117/09 від 13.07.2009 року, у ОСОБА_1 виявлено множинні садна на правій та лівій бокових та на передній поверхнях шиї, в лівій ключичній ділянці, два синці на передній поверхнях грудної клітки справа, синець в ділянці лівого плечового суглобу, множинні синці на спині, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів, могли виникнути ві ц ударів кулаками, ногами у взутті

чи іншими тупими предметами, можливо 09.06.2009 року, і відносяться до легкого тілесного ушкодження (а. с. 31-32).

Суд не приймає до уваги покази підсудного у тому, що він не викрадав відкрито у потерпілого ОСОБА_1 телефон, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_8, які були очевидцями події та давали аналогічні показання протягом всього досудового та судового слідства, є об'єктивними, послідовними та взаємопов'язаними. Суд розцінює такі показання підсудного, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що дії підсудного вірно кваліфіковано за ст. 186 ч.2 КК України, а саме відкрите викрадення майна ОСОБА_1 (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Обираючи міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким злочином і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Враховуючи особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.65); раніше не судимий (а.с.64); думку потерпілого, який просить суд суворо підсудного не карати, претензій немає, обтяжуючу вину обставину - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обовязків передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обовязки - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції протягом 15-ти діб учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через районний суд з моменту його проголошення.