Справа № 201/9861/17
Провадження № 1-кп/206/62/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
На розгляді колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу залишаються, про що подав відповідне письмове клопотання.
Обвинувачений у судовому засіданні вважав підозру обґрунтованою, однак наявність ризиків зазначених прокурором заперечував, в зв`язку із чим, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2018 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 27.07.2018 до 24.09.2018 включно.
Вказане рішення мотивоване тим, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, надані прокурором доводили наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1), 2), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, місце проживання ОСОБА_6 , яке зареєстровано за межами Дніпропетровської області, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, а також те, що місцезнаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення та викрадене майно, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, наразі невідоме, те, що злочин вчинено групою осіб, в той час як обвинувачений покази не дає, інших співучасників вчинення кримінального правопорушення не повідомляє, а також і те, що ОСОБА_6 , вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був звільнений з під варти у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, та який у призначене підготовче засідання 27.07.2017, неодноразово відкладене на 14.08.2017, 29.08.2017, 30.10.2017 не з`явився, що стало підставою для винесення судом ухвал про привід обвинуваченого, а в наступному викликало зупинення провадження кримінальному провадженні та оголошення обвинуваченого у розшук, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризиками, які колегія суддів оцінює у сукупності із вказаними вище обставинами являються об`єктивні дані, того що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні,яких суд ще не допитував під час судового провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Таким чином, ризики, що були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на сьогодні існувати не перестали.
Дані відносно особи обвинуваченого враховуються судом, а саме період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який може бути призначено реальне позбавлення волі, а тому, викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, доведеними прокурором.
В той же час матеріали обвинувального акту вказують на можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування всіх обставин у справі, є достатньою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою виправдано, на сьогодні, також необхідністю проведення ряду дій, а саме: допиту потерпілого, обвинуваченого та всіх свідків, дослідження матеріалів кримінального провадження.
Беручи до уваги викладене, а також обставини кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієво запобігти ризикам, які доведені прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище колегією суддів.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, як наслідок відмовити обвинуваченому та його захиснику в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18.11.2018 включно.
В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: