Справа № 442/3904/18
Провадження № 1-кс/442/857/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови Дрогобицького ВП ГУНП України у Львівській області про закриття кримінального провадження-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП України у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0000660 від 24.03.2017 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 16 березня 2018 року ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено Дрогобицький відділ поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 Кримінального Кодексу України, а саме про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового засідання надали неправдиві свідчення. Згідно з листом Слідчого управління Головного управління національної поліції у Львівській області від 11.06.2018 року № Д-58/16/02-18 йому стало відомо, що за результатами досудового розслідування, 28.03.2018 слідчим СВ Дрогобицького ВП ГУНП ОСОБА_9 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000660 на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Також в цьому листі вказано, що його начебто повідомлено про це листом за вих. 4183 від 11.04.2018. Вважає, зазначити, що жодних листів до 17 червня 2018 року від слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП ОСОБА_10 не надходило, і лише 17 червня 2018 року отримав лист Слідчого управління Головного управління національної поліції у Львівській області від 11.06.2018 року № Д-58/16/02-18 з додатками, а саме: постанову про закриття кримінального провадження від 28 березня 2018 року, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про початок досудового розслідування від 24.03.2018, повідомлення про закінчення досудового розслідування від 28 березня 2018 року. З оскаржуваною Постановою не погоджуюся, оскільки відповідно до п. 1 ч.І ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, встановлення відсутність події кримінального правопорушення, а відповідно до вимог ч. 3 даної статті постанова з даного приводу приймається слідчим, якщо у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим. З оскаржуваної постанови, досудовим слідством не встановлено, що неправдиві дані належним чином та в законному порядку процесуально оформлені. Вважає, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття. Також вважає, що під час проведення досудового розслідування слідчий допустив неповноту досудового розслідування та не встановив у повному обсязі обставини, на які посилалися заявники про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 384 КК України.Заявниками зазначалося про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали завідомо неправдиві показання під час судового засідання в кримінальному провадженні № 1-кп/442/308/2017. Ці обставини могли бути підтверджені за допомогою отримання інформації з технічної фіксації судового засідання у кримінальній справі № 442/4648/17, в якій і були надані неправдиві показання, та відеозапису отриманого під час досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002497 від 13 листопада 2016 року, який досліджувався під час розгляду цієї справи. Однак, слідчим СВ Дрогобицького ВП ГУНП зазначених дій не вчинено, більше того помилково встановлено, що неправдиві дані належним чином та в законному порядку неналежно оформлені, без будь-якого роз`яснення про які дані йдеться мова, та які дані були предметом досудового розслідування. В розумінні ч. 1 ст. 384 КК України, об`єктом зазначеного злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, а об`єктивна сторона злочину полягає у завідомо неправдивому показанні свідка чи потерпілого. При цьому, злочини з формальним складом - це такі злочини, для наявності об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Наслідки цих злочинів хоча і можуть іноді наставати, але перебувають за межами складу злочину. Зазначене вказує на те, що склад даного злочину є формальним. Вважає, що слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП ОСОБА_11 під час досудового розслідування повинен був встановити про наявність чи відсутність такого діяння, що ним у відповідності до КПК України зроблено не було, а саме: не було допитано заявників щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, не було досліджено інформацію з технічної фіксації судового засідання у кримінальній справі № 442/4648/17 та відеозапис, отриманий під час досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002497 від 13 листопада 2016 року, не проведено інші процесуальні дії, направлені на проведення всебічного досудового розслідування. Важливим підтвердженням незаконності оскаржуваної постанови є те, що в мотивувальній частині постанови слідчий посилається на п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, згідно якого підставою для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність події кримінального правопорушення, однак в резолютивній частині слідчий зазначає п. 2 ч. 1 ст. 384 КПК України, згідно з яким підставою для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що є окремими підставами для закриття кримінального провадження та взаємовиключними. Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Вважає за необхідне повідомити, про те, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 17 червня 2018 року, після того як на його адресу скеровано лист Слідчого управління Головного управління національної поліції у Львівській області від 11.06.2018 року №Д-58/16/02-18. Ще одним підтвердженням факту про те, що заявникам не було відомо про оскаржувану Ппостанову є відповідна заява від ОСОБА_4 від 18.04.2018 p., в якій йшлося про прохання надати інформацію про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. Зазначена заява є підтвердженням факту, що станом на момент звернення, а саме 18 квітня 2018 року, заявникам не було відомо чи вчиняються дії щодо досудового розслідування кримінального, хоча на момент звернення вже була прийнята постанов про закриття кримінального провадження від 28 березня 2018 року. Після цього, не отримавши інформації, мним було подано скаргу на ім`я начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_12 від 16.05.2018 р. та на ім`я заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_13 від 16.05.2018 р. для вжиття невідкладних та вичерпних заходів щодо для припинення даних злочинних дій посадових осіб Дрогобицького відділ поліції ГУ НП у Львівській області та притягнути винних осіб до відповідальності щодо не надання інформації про результати досудового розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засідані скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній, просить її задоволити.

Слідчий ОСОБА_14 у судове засіданні не з"явився.
Заслухавши пояснення скаржника в підтримку доводів скарги, дослідивши докази надані особою, матеріали кримінального провадження № 0000660 від 24.06.2018 року, за ст. 384 ч. 1 КК України, слідча суддя дійшла наступного висновку.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п. 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Постановою слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 від 28.03.2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000660 від 24.03.2018 року, на підставі с. ст. 40 п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається зі змісту постанови, підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2018 року в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівської області надійшла заява гр.. ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового засідання надали неправдиві свідчення. Враховуючи те, що неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідрмо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені.

Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та закрито кримінальне провадження, не обґрунтувавши належним чином причин.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови Дрогобицького ВП ГУНП України у Львівській області про закриття кримінального провадження - задоволити.
Постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 від 28.03.2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000660 від 24.03.2018 року - скасувати..
Ухвалу скерувати до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1