Справа № 522/7544/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 15.03.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, працюючої начальником відділу з продажу авіаперевезень ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805), одруженої, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу директора ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805) ОСОБА_7 № 159-к від 31.07.2009 року ОСОБА_4 , призначено на посаду начальника відділу авіаперевезень ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805), діяльність якого полягає в наданні туристичних послуг та продаж авіаційних квитків ( відповідно до сертифікату Державіаслужби № АП 0159, дійсний до 23.11.2019 року).

В своїй діяльності, директор та працівники ТОВ «Скай Марін» ( ЄРДПОУ 31005805) керуються наступними нормативно-правовими актами: Законом України від 15.04.2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якого тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду-виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. В`їзд іноземців та осіб без громадянства та тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду; Постановою КМУ від 04.04.2015 року № 367 «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», відповідно до якої контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї спеціально виділена територія на автомобільному шляху, залізничній станції з комплексом будівлі, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюється прикордонний, митний та інші види державного контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України та виїжджають з неї, а також транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Вказаною постановою визначено такі пункти виїзду з тимчасово окупованої території: «Каланчак», «Чаплинка» та «Чонгар»; Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі- Постанова), яка визначає загальні правила перетину державного кордону громадянами України. Відповідно до п. 2 постанови перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, проїзний документ дитини, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу. Відповідно до п. 7 постанови громадяни України в`їздять в Україну без будь-яких обмежень. Відповідно до п. 8 постанови в`їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами. Відповідно до п. 9 постанови громадяни, які перетинають державний кордон, зобов`язані пройти прикордонний, митний та інші види контролю відповідно до законодавства. Відповідно до п. 10 постанови пропуск громадян через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону. Відповідно до п. 12 постанови для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавства, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. Відповідно до п. 13 постанови інформація про громадян, яким уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби або Головою Державної прикордонної служби надано дозвіл на перетинання державного кордону, вноситься до відповідної бази даних. Відповідно до п. 23 постанови посадка громадян у транспортні засоби, що перетинають державний кордон, а також завантаження (вивантаження) вантажу та багажу в пунктах пропуску проводиться тільки з дозволу уповноважених службових осіб підрозділу охорони державного кордону і митних органів, якщо це не заборонено іншими контрольними органами і службами; Розпорядженням КМУ № 424-р від 30.04.2014 року «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон України та пунктів контролю», відповідно до якого аеропорт «Сімферополь» є тимчасово закритим для польотів; Іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини в сфері авіаційних перевезень та правил перетинання державного кордону.

На виконання вказаних нормативно-правових актів, 24.06.2014 року Державною авіаційною службою України на електронний адрес ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким користується ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805) (відповідно до заявки до Державної авіаційної служби на продовження сертифікату про продовження дії Сертифікату на право продажу авіаційних перевезень) направлено лист про заборону здійснювати продаж авіаквитків на рейси іноземних перевізників з/до АР Крим.

Посадовою інструкцією начальника відділу з продажу авіаперевезень агентства ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805) ОСОБА_4 від 01.01.2013 року, передбачено наступне:

п. 1.3 начальника відділу в своїй роботі керується наказами, розпорядженнями керівництва, міжнародними правилами оформленням авіаперевезень, договорами з авіакомпаніями, вказаною посадовою інструкцією;

п. 2.1 начальник відділу з продажу авіаперевезень зобов`язаний здійснювати контроль оформлення та продажу авіа білетів спеціалістами з продажу, контроль відповідності документів пасажира медичним, імміграційних і іншим правилам, законам, процедурам та обмеженням країн по маршруту політу;

п. 4.1 начальник відділу несе відповідальність за несвоєчасне виконання усіх покладених на нього обов`язків, згідно вказаною посадовою інструкцією.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника відділу з продажу авіаперевезень ТОВ «Скай Марін» (ЄРДПОУ 31005805), діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок та термін їх перебування на території України, у порушення Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в сфері авіаційних перевезень та перетинання державного кордону, спільно зі своєю підлеглою ОСОБА_4 , прийняли рішення надавати засоби для незаконного переправлення осіб через державний кордон України на територію Російської Федерації.

Надалі, 18.04.2018 року, в перiод з 16 год. 14 хв. по 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з директором ТОВ «Скай Марін» (31005805) ОСОБА_7 , знаходячись в офісному приміщенні ТОВ «Скай Марін», що знаходиться за адресом: м. Одеса, провул. Вознесенський, буд. № 2-А, в порушенні вимог вищевказаних нормативно-правових актів та Резолюції Генеральної асамблеї ООН від 27.03.2014 року, № 68/262 «Про підтримку територіальної цілісності України», будучи обізнаними про правила перетину державного кордону України, умисно, з корисливих мотивів здійснили продаж електронного авіаквитка на рейс Siberia Airlines- ОСОБА_8 , що відбувся 23.04.2018 року S7-162 Сімферополь(21:45) Москва Домодедово (00:20), вартістю 2131 гривень.

Окрім цього, після продажу вказаного квитка, ОСОБА_7 , підписав договір-заявку № 5/2018 від 18.04.2018 року про надання посередницьких послуг з оплати та бронювання авіабілету маршрутом «Сімферополь-Москва», не зважаючи на письмове попередження Державної авіаційної служби України та розпорядження КМУ № 424-р від 30.04.2014 року.

В свою чергу, вказаний квиток надає особі можливість, яка його придбала, незаконно перетнути державний кордон України, минаючи усі види існуючих контролів при загальному порядку перетинання державного кордону.

01.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, використавши можливість неналежного здійснення контрольно-пропускного режиму з материкової частини України в АР Крим та в зону проведення Антитерористичної операції, де в нього можуть бути тісні соціальні зв`язки тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, вона безпосередньо або через інших осіб може знищити їх або змінити на свою користь, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 побоюючись покарання (у вигляді позбавлення волі) може впливати на показання свідків, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання неї покладених обов`язків, та не заявлена інша юридична або фізична особа, (заставодавець) до слідчого органу. Зазначене вище свідчить про те, що основний принцип внесення застави не буде досягнений у зв`язку із покладенням на особу обов`язку на гарантування підозрюваним виконувати покладені на нього обов`язки.

Сукупність даних фактів свідчить про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення відносно інших осіб, чим вплинути на їх показання, а саме під час ознайомлення із додатками до матеріалів клопотання, в протоколах наявні анкетні дані свідків.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики,- переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, прошу суд оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнати за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під домашнім арештом.

Підозрювана заперечувала щодо домашнього арешту та просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з наступних підстав.
Підозрювана має реєстрацію, постійне місце проживання в Україні, займає посаду начальника відділу з продажу авіаперевезень ТОВ «Скай Марін».
Можливість призначення ОСОБА_4 у разі визнання її винною, покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Проте, в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на заявників, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є припущеннями.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах, передбачених ст. 179 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, у розумні строки;

2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця.
Про покладені обов`язки повідомити ОСОБА_4 письмово під розпис та роз`язнити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 здійснює слідчий.
Копію ухвали суду вручити ОСОБА_4 негайно після її проголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

07.06.2018