Номер провадження: 11-сс/785/1326/18
Номер справи місцевого суду: 501/1634/18, 1-кс/501/624/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 26.07.2018 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мурманськ, РФ, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого оглядачем вагонів вагонного депо «Одеса Застава 1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000442 від 14.04.2017 р. відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання ст.слідчого Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на 60 діб, а саме з 26 липня 2018 року по 23 вересня 2018 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, те що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має роботу, постійне місце проживання, сім`ю, неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, але може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді суперечить фактичним обставинам справи і є незаконною з таких підстав:
- слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про те, що сама наявність ризиків не є підставою для застосування найбльш суворого запобіжного заходу, оскільки у клопотанні та під час судового розгляду, ним наведена наявність вагомих доказів вчинення підозрюваним вказаного правопорушення, обгрунтована підозра, а також по кожному ризику окремо було зазначено, що підозрюваний: може переховуватись від досудового розслідування та суду, у звязку з тим, що за вчинене правопорушення передбачене покарання до шести років позбавлення волі; може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документ, оскільки місцезнаходження частини викраденого майна не встановлена; може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, оскільки частина з них є колегами підозрюваного, або знаходились в прямому підпорядкуванні з ним; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчиняв злочини, в тому числі з невстановленими на даний момент особами, і перебуваючи на волі, може продовжити протиправну діяльність разом з такими особами.
Посилаючись на такі доводи, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, з наявних матеріалів провадження вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується доказами, а саме: а саме: протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.07.2018 року; протоколами огляду місця події від 25.07.2018 року; протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 25.07.2018 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2018 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.07.2018 року; заявами про вчинення злочину (а.п. 40-41).
На думку колегії суддів, зазначені докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Отже, слідчий суддя або суд, у даному випадку, позбавлений можливості давати оцінку допустимості доказів, оскільки триває досудове розслідування.
Окрім того, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки працює на посаді оглядача вагонів вагонного депо «Одеса Застава 1» і може мати доступ до документів, які в подальшому можуть бути використані як докази вчинення ним кримінального правопорушення, крім того, на даний час не встановлене місце знаходження транспорту та викраденого майна.
На підставі цього, колегія суддів вважає доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу, який позбавить його можливості вчинення таких дій, на що посилається прокурор, однак, зважаючи на те, що ОСОБА_7 має роботу, постійне місце проживання, сім`ю, позитивно характеризується серед жителів будинку, в якому проживає, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, то застосування найбільш суворого запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є недоцільним, а застосування цілодобового домашнього арешту, який і позбавить останнього вчинити ризики, зазначені вище, в повній мірі, на даній стадії досудового розслідування забезпечить належну поведінку підозрюваного.
Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є обґрунтованим.
Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки всупереч п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурор не довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 26.07.2018 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4