Справа № 627/166/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2018смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000002 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Майський, Майського району, Кабардино Балканської АРСР, росіянина, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 18.10.2016 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 31.12.2017, приблизно о 22-00 вирішив піти до лісу, який розташований по вул. Повстянка, с. Колонтаїв, Краснокутсьокого району, Харківської області, та проходячи повз домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , яка мешкає в м. Харків, та помітивши, що на території даного домоволодіння нікого не має, у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне викрадення майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи мету незаконного збагачення, скориставшись зручними обставинам, а саме тим, що в будинку нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 зайшов через хвіртку зі сторони городу на територію вказаного домоволодіння та розбив скло вікна, через яке потрапив до будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: радіоприймач TM «Kino» KB 308 АС, вартістю 160 гривень; 2 батарейки TM «Varta» CRI23А, вартістю 170 гривень; сумку поліетиленову розмірами 60X50 см, вартістю 44 гривень.
Після цього ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння та обернув викрадене манно на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілій
ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3 від 09.01.2018 року на загальну суму 374 гривні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Окрім цього вказала, що вона жодних претензій до обвинуваченого не має. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме:

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у житло.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину та особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання згідно довідки Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецедив злочину.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, відомості про особу обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілої, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до п.п.25,26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Зокрема, згідно з роз`ясненнями, які зазначені в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
Беручи до уваги, що обвинувачений засуджується за даним вироком за кримінальне правопорушення, яке він скоїв після постановлення вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 18.10.2016 року, при призначенні йому остаточного покарання слід керуватися правилами ст. 71 КК України.
Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений.

По справі процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукіпністю вироків до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання, що призначено за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 18.10.2016 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по справі:

-радіоприймач TM «Kino» KB 308 АС; 2 батарейки TM «Varta» CRI23А; сумку поліетиленову розмірами 60X50 см, які згідно зберігальної записки знаходяться у ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1