Справа № 191/4540/16-к
Провадження № 1-кп/191/68/17
У Х В А Л А
іменем України

22 травня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та передбачені ст.177 КПК України ризики на даний час не зменшилися.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора та клопотали перед судом змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» зазначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує дані про його особу, а саме, що він раніше судимий за вчинення корисливого злочину, інкриміновані йому кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких та злочинів середньої тяжкості, обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень проти власності, вчинених під час іспитового строку.

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані вище ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_5 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у вигляді тримання під вартою з урахуванням вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, терміном на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.178, 183, 197 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто до 20 липня 2018 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1