Справа № 349/639/18
Провадження № 1-кп/349/72/18
В И Р О К
іменем України
22 серпня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000081 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_4

встановив:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Злочин вчинено за таких обставин. 04 квітня 2018 року біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , який ніде не працює та немає засобів для існування, прийшов за місцем проживання ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , з яким попередньо домовився про виконання різного роду робіт по господарству. Так як на території господарства ОСОБА_7 знаходиться крамниця « Продукти» , де останній здійснює свою підприємницьку діяльність, та де на той час реалізовувала товар дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вирішив з`ясувати у неї місцезнаходженя її чоловіка. Дізнавшись від ОСОБА_8 , що ОСОБА_7 за місцем проживання відсутній , ОСОБА_4 покинув приміщення крамниці. Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_4 через напівпрозоре вікно металопластикових вхідних дверей крамниці побачив, що ОСОБА_8 зачинила зсередини вхідні двері крамниці та вийшла через двері, які розташовані з тильної сторони крамниці до свого житлового будинку. В цей час в нього виник умисел на крадіжку наявних у крамниці коштів, отриманих від продажу товарів. З метою приведення свого злочиного умислу до виконання , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає , ОСОБА_4 через хвіртку зайшов на територію господарства ОСОБА_7 . Після чого через незачинені двері крамниці , вхід через які до крамниці здійснювався з огородженого подвір`я господарства ОСОБА_7 , проник у приміщення даного торгового закладу. Перебуваючи у приміщенні крамниці ОСОБА_4 маючи намір збагатитись за рахунок ОСОБА_7 і достовірно знаючи , що ОСОБА_8 перебуває у будинку і ніхто інший не спостерігає за його злочинними діями, діючи умисно, з корисливих мотивів виявив у шухляді прилавку пластмасову коробку з якої таємно викрав належні потерпілому грошові кошти у сумі 300 гривень , купюрами різного номіналу. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав такі показання щодо кримінального провадження. 04 квітня 2018 року біля 11 год. 00 хв. він прийшов в с.Липівка до ОСОБА_7 в пошуках роботи. Однак ОСОБА_7 вдома не застав. Дружина ОСОБА_7 повідомила йому, що чоловіка немає вдома. Він змушений був повернутися додому. На вулиці через вікно дверей побачив, що дружина ОСОБА_7 вийшла з приміщення магазину через інші двері. Він повернувся в магазин звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 300 грн., якими розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся, засудов свою поведінку, просив суд суворо його не карати, викрадені кошти в сумі 300 гривень повернув потерпілому..
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить з наступного.

За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ст.66 КК України при призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання ним вини, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання та передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного, який відповідно до ст.89 КК України є несудимим, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, яка надана представником уповноваженого органу з питань пробації про те, що він на обліку в психіатра не числиться, знаходиться на обліку в нарколога, за місцем проживання характеризується задовільно, зваживши на наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, враховуючи незначну вартість викраденого, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, який подав письмове підтвердження про відсутність матеріальних і моральних збитків та прохання суворо не карати обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

За змістом частини першої ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання ним вини, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст.ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення та покласти на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Під час судового провадження прокурор просив обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання.
Речові докази по даному провадженню відсутні, процесуальних витрат немає, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

На підставі ст.ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 ( один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання на тридцять днів з покладенням на нього обов`язків: 1) не відлучатися за межі с.Кліщівна Рогатинського району Івано-Франківської без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

3) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому за його заявою.

Суддя: ОСОБА_1