Єдиний унікальний № 500/6606/17
Провадження № 1-кп/500/219/18
УХВАЛА
02 травня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_8

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області в відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000158 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні вище зазначених злочинів.

Прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, в якому посилається на те, обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює та не має міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений має тісні соціальні зв`язки, проживав з матір`ю, сестрою. Тривалий час тримається під вартою, ризики на які вказує прокурор є безпідставні та надумані.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

Частинами 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_8 може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_8 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_8 того, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк - до 01 червня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, на строк до 01 червня 2018 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 01 червня 2018 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:1.

2.