Справа №477/163/18 01.08.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за матеріалами кримінального провадження №0001174 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21.03.2018 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, і призначено йому наступні покарання за їх вчинення:
- за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України - у виді 2 років позбавленні волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишено попередню тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 12 січня 2018 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення (затримання та тримання під вартою) починаючи з цієї дати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм видом та розміром є явно несправедливим та суворим.

Зазначає, що місцевий суд при призначенні покарання не достатньо врахував наявність пом`якшуючих покарання обставини, а саме повне визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння слідству, відсутність обтяжуючих покарання обставин, незначний розмір заподіяних матеріальних збитків.

Також, зауважує, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку, страждає на хворобу синдром «Жильбера», що також є обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що в кінці січня 2017 року, близько 20:00 год., точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, належне батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, викрав з будинку ОСОБА_9 , його майно: наручний годинник «Перемога» вартістю 200 грн., наручний годинник «Cassio» вартістю 50 грн., настільний механічний годинник у вигляді статуетки «Маяк» вартістю 150 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення зник та реалізував вищевказані предмети мешканцю м. Миколаєва ОСОБА_10 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень.

Зазначені дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, в один із днів у середині липня 2017 року, близько 20:00 год., точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_8 виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, належне батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , пройшов до гаражного приміщення, розташованого у дворі вищевказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав саморобний зарядний пристрій для акумулятора вагою 10 кг вартістю 500 грн.
З викраденими майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та реалізував його мешканцю м. Миколаєва ОСОБА_11 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Крім того, приблизно у середині липня місяця 2017 року, о 20:00 год., точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_8 за тією ж адресою, виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, належне батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пройшов до гаражного приміщення, що розташоване у дворі будинку ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно, викрав електродриль «Boch» вартістю 300 грн. та електротурбінку «МИАСС», вартістю 400 грн.
З викраденими майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та вищевказані предмети реалізував мешканцю м.Миколаєва ОСОБА_11 , тим самим розпорядився викраденим майном на
власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 700 грн.

Також, приблизно у середині липня 2017 року, о 20:00 год., точну дату та час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у
ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_8 виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, належне батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , пройшов до гаражного приміщення будинку ОСОБА_9 , звідки повторно таємно викрав мідний кабель чорного кольору діаметром 15 мм, довжиною 10 м, вартість одного метра кабелю 35 грн.
З викраденими майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та продав його мешканці м. Миколаєва ОСОБА_12 , тим самим розпорядився викраденим майном за своїм розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн.

Крім того, 4 січня 2018, приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку за місцем проживання співмешканки ОСОБА_8 за тією ж адресою, побачив на столі в кімнаті грошові кошти в сумі 400 грн, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , приблизно о 05:00 год. наступного дня, знаходячись в будинку ОСОБА_9 , діючи повторно, викрав вищезазначені грошові кошти та зник з місця події, розпорядившись ними на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.

Також, 5 січня 2018 року близько 20:00 год. у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_8 , знову виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, належне батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , пройшов до гаражного приміщення, розташованого у дворі того ж домоволодіння, звідки повторно таємно викрав електротурбінку «УШМ-Craft-Tec-PXAG-215» вартістю 500 грн.
З викраденими майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та реалізував його у ломбард «Капітал» у м.Миколаєві, тим самим розпорядився викраденим майном за своїм розсудом, чим заподіяв власнику майна ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

За даними епізодами дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, приблизно у середині серпня місяця 2017 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, близько 12:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем мешкання співмешканки ОСОБА_8 за тією ж адресою, виник умисел на протиправне заволодіння чужим майном, а саме: саморобним металевим причепом, який належав батьку співмешканки ОСОБА_9 .
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою співмешканки ОСОБА_8 , попрохав у неї скористатися для власних потреб трактором з вказаним причепом, маючи на меті привласнення причепу з метою реалізації. На що ОСОБА_8 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_5 , довіряючи йому як співмешканцю, надала дозвіл на користування батьковим трактором та причепом. Після чого ОСОБА_5 , управляючи трактором із саморобним причепом розміром 2 х 1,5 м, вагою 100 кг, вартістю 3000 грн. з місця вчинення злочину зник та продав тракторний причіп місцевому мешканцю ОСОБА_13 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3000 грн.

За даним епізодом злочинної діяльності дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 23 жовтня 2017 року, близько 20:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого тимчасового мешкання по АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 вийшов зі свого будинку та пішов по вулицям села відшукуючи будинок, з якого можливо було б вчинити крадіжку. Приблизно о 20:30 год., проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , належного
ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що в зазначеному будинку нікого не має, вирішив скоїти з нього крадіжку. Демонтувавши вікно, він проник у будинок потерпілого ОСОБА_14 , звідки повторно таємно викрав алюмінієві карнизи в кількості 6 шт. діаметром 40 мм та довжиною 1.5 м кожна, вартістю 70 грн за 1 шт., на загальну суму 420 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 була спричинена матеріальна шкода на суму 420 грн.

Крім того, 30 жовтня 2017 року приблизно в 20:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, виник умисел на таємне викрадення чужого майна з будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 направився до того ж будинку, де шляхом зняття вікна, проник до будинку, звідки, діючи повторно, таємно викрав мідний провід загальною вагою 2 кг, вартість 100 грн. за 1 кг, загальною вартістю 200 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 була спричинена матеріальна шкода на суму 200 грн.

Також, на початку листопада 2017 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, близько 20:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, знову виник умисел на таємне викрадення чужого майна з будинку
ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом зняття дерев`яного вікна, проник до його приміщення, звідки повторно таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 50 л, вартістю 300 грн., дві аналогічні металеві ємкості об`ємом 15 л кожна, вартість 200 грн. за 1 шт,, загальною вартістю 400 грн, та насос корабельний для поливу вартістю
1000 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 була спричинена матеріальна шкода на суму 1700 грн.

Крім того, в один із днів з 10 по 15 листопада 2017 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, близько 20:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, виник умисел на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 направився до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом зняття дерев`яного вікна, в черговий раз проник до зазначеного будинку, звідки повторно таємно викрав 2 алюмінієвих каструлі об`ємом 5 л кожна, вартістю 70 грн. за 1 шт., загальною вартістю 140 грн, та 2 алюмінієвих весла довжиною 2 м вартістю 250 грн. за 1 шт., загальною вартістю 500 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 640 грн.

Крім того, в період часу з 10 по 15 листопада 2017 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, близько 20:00 год., у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого тимчасове мешкання по АДРЕСА_2 , знову виник умисел на таємне викрадення чужого майна з будинку ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , направився до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом зняття дерев`яного вікна, проник до зазначеного будинку, звідки повторно таємно викрав металеві каструлі в кількості 3-х штук, об`ємом 5 л кожна, вартістю 70 грн. за 1 шт., загальною вартістю 210 грн., 2 металеві каструлі об`ємом 3 л кожна, вартістю 50 грн. за 1 шт., загальною вартістю 100 грн., 2 чавунні сковороди діаметром 300 мм кожна, вартістю 100 грн. за 1 шт, загальною вартістю 200 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_14 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 510 грн.

Крім того, в один із днів на початку листопада 2017 року, точну дату в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у
ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, виник умисел на таємне викрадення чужого майна в с. Лимани, Вітовського району Миколаївської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 вийшов зі свого будинку та пішов по вулицям села відшукуючи житло, з якого можливо вчинити крадіжку.
Приблизно о 21:00 год., проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_15 , ОСОБА_5 усвідомлюючи, що в ньому нікого не має, вирішив скоїти з нього крадіжку. Після чого, за допомогою металевого ножа, демонтував віконне скло, та проник у будинок звідки повторно таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_15 , а саме: тепловентилятор «Stenson», електричний тример «ЕМК-420 М» (ручна газонокосарка) та радіоприймач «Кіро».
Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій
ОСОБА_15 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2750 грн.

За даними епізодами злочинної діяльності дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цих злочинів.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується належно оціненими та наведеними у вироку доказами про вчинення злочинів обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України є вірною і апелянтом не оспорюється.

Що стосується покарання, то суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України врахував тяжкість вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, яки раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку, офіційно не працює.

З урахуванням цього суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчинених ним злочинів, даним про особу обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства та є надто суровим апеляційний суд не вбачає.

Посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин є неприйнятними, оскільки, при призначенні обвинуваченому покарання, судом першої інстанції були враховані всі обставини на які посилається апелянт, в тому числі і визнання ОСОБА_5 вини та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Саме з урахуванням даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд призначив ОСОБА_5 покарання наближене до мінімальних розмірів, передбачених санкціями статей кримінального закону, за якими його визнано винним.

Стан здоров`я обвинуваченого та наявність у нього неповнолітньої дитини не є підставою для пом`якшення призначеного йому покарання і ступінь тяжкості вчиненого істотно не знижують.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 будучи у молодому віці ніде не працює, а свої матеріальні потреби задовольняє шляхом вчинення корисливих злочинів Зазначене свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Покарання призначено в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, є співрозмірним його діянням, та відповідає особі обвинуваченого, є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для пом`якшення ОСОБА_5 покарання апеляційний суд не вбачає.

Не заслуговують також на увагу доводи обвинуваченого про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Між тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив за короткій проміжок часу декілька корисливих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, постійної та офіційної роботи не має, характеризується задовільно, матеріальні збитки, завдані потерпілим не відшкодував.

Зазначені обставини, а також значна кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим.

З огляду на наведене та за відсутності підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом обвинуваченому покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 419, 424, 426 532 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21.03.2018 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді:
Судді: