22.05.2018 Єдиний унікальний № 371/301/18
Провадження № 1-кп/371/75/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сухумі республіки Абхазія, грузина, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимий 06 червня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням істивого строку у три роки, ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2017 року звільнений від призначеного покарання за амністією,

за ст. 185 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 за таких обставин.

31 січня 2018 року в обідній, точно не встановлений в ході досудового розслідування, час ОСОБА_4 на автомобілі марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , рухався по вулиці Черненка міста Миронівка Київської області, де неподалік будинку під номером 2 побачив вантажний автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3302-2883 НГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_5 та тримав в руках грошові кошти. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення таємного викрадення вказаних грошових коштів.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зупинив автомобіль марки «ВАЗ», яким керував, неподалік вантажного автомобіля марки «ГАЗ» під керуванням потерпілого ОСОБА_5 та почав спостерігати за ним.

Невдовзі вказаний вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 почав рухатися та попрямував до села Владиславка Миронівського району Київської області, де зупинився біля магазину «Карамель» по вулиці Центральна, 256. ОСОБА_4 на автомобілі, яким керував, рухався за вантажним автомобілем та зупинився з протилежного боку автодороги на вулиці Центральна села Владиславка Миронівського району Київської області.

Коли водій вантажного автомобіля марки «ГАЗ» ОСОБА_5 зайшов до магазину «Карамель», ОСОБА_4 , розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає, не усвідомлюючи про можливість відеоспостереження, підійшов до вантажного автомобіля марки «ГАЗ», моделі «3302-2883 НГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», відкрив водійські двері, у салоні автомобіля відшукав сумку чорного кольору, з якої викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7400 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 покинув вантажний автомобіль та місце події, грошові кошти витратив.

Вказаними протиправними діями обвинувачений завдав власнику майна ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 7400 грн.

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 185 ч. 2 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що 31 січня 2018 року в обідній час на автомобілі марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні, рухався з міста Канева до міста Києва. Рухаючись по вулиці Черненка міста Миронівка Київської області, неподалік будинку під номером 2 побачив вантажний автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3302-2883 НГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_5 та тримав в руках грошові кошти.

В цей час у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення вказаних грошових коштів. Реалізовуючи вказаний умисел, він зупинив керований ним автомобіль неподалік вантажного автомобіля потерпілого та почав спостерігати за ним. Коли вказаний вантажний автомобіль почав рух, він поїхав за ним. У селі Владиславка Миронівського району Київської області потерпілий зупинив автомобіль біля магазину «Карамель» по вулиці Центральна, 256. Він зупинився з протилежного боку автодороги на вулиці Центральна. Коли водій вантажного автомобіля зайшов до приміщення магазину «Карамель», він, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до вантажного автомобіля марки «ГАЗ», моделі «3302-2883 НГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відкрив водійські двері, у салоні автомобіля відшукав сумку чорного кольору, з якої викрав грошові кошти в сумі 7400 грн. Кошти витратив, потерпілому до даного часу викрадене не повернув. Зобов`язується відшкодувати шкоду найближчим часом. У вчиненому щиро розкаюється.

Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор та потерпілий ОСОБА_5 .

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд зясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та містить склад злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Обставини які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, як такий, відносно якого скарг на його поведінку не надходило, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше судимий.

Такі фактичні дані підтверджуються наданими характеристикою з місця проживання, виданою виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області 15 лютого 2018 року, довідкою Канівської ЦРЛ, виданною 07 лютого 2018 року, вимогою УІТ ГУ МВС України в Київській області від 01 лютого 2018 року, вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 06 червня 2016 року.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до досудової доповіді Канівського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11 травня 2018 року оргном пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик його небезпеки для суспільства як низький. З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень та вказані ризики, орган пробації вважає можливим застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, без нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенняі покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, має позитивну характеристику, до вчинення даного злочину не дотримувався правомірної поведінки, яка відповідає приписам правових норм та не суперечить основним принципам права, не відшкодував спричинену злочином шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненному та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на строк три роки. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, низький рівень небезпеки обвинуваченого для суспільства та середній рівень вчинення ним правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

Для контролю за поведінкою засудженого в період іспитового строку суд вважає необхідним та достатнім покласти на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у два роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому ОСОБА_4 та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1