Справа № 711/3391/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2018 року

м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0001659 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, не є інвалідом, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 26.04.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 1 020 грн;

2) 27.02.2012 Драбовським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у вигляді громадських робіт 200 годин;

3) 07.10.2015 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадські роботи 150 годин;

4) 06.10.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України, вид покарання у вигляді арешту на термін 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси, остаточно призначено 3 місяці 10 днів арешту. Звільнився 26.05.2017;

5) 20.03.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 185 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 19.02.2018 близько о 08 год. 44 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Прем`єр», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 474, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного самостійного збагачення, впевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з торгівельних полиць вказаного магазину викрав майно, а саме: один комплект постільної білизни, бязь набивна 200/220, вартістю 703 грн. 00 коп. за одиницю, та один комплект постільної білизни «Елегант» 215/175, вартістю 603 грн. 00 коп. за одиницю, які ОСОБА_6 приховав у свій пакет, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1306 грн. 00 коп., після чого, з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 02.03.2018 близько 08 год. 11 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину «Прем`єр», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 474, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного самостійного збагачення, впевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з торгівельних полиць вказаного магазину викрав майно, а саме один комплект постільної білизни, бязь набивна 215/175, вартістю 688 грн. 00 коп. за одиницю, який ОСОБА_6 приховав у свій пакет, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 688 грн. 00 коп., після чого, з місця вчинення злочину зник.

Крім того, 08.03.2018 близько 08 год. 41 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину «Прем`єр», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 474, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного самостійного збагачення, впевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з торгівельних полиць вказаного магазину викрав майно, а саме один комплект постільної білизни, сатін 215/175, вартістю 1004 грн. 00 коп. за одиницю, який ОСОБА_6 приховав під свою футболку, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1004 грн. 00 коп., після чого, з місця вчинення злочину зник.

За такі винні діяння ОСОБА_6 суд визнає винуватим, та кваліфікує вчинений ним злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю, обставини (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які зазначені в обвинуваченні, не оспорював, вказав, що вони відповідають опису подій, які сформульовані в обвинувальному акті, однак скористався своїм правом та відмовився давати показання.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що він як приватний підприємець орендує частину приміщення в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де він здійснює торгівельну діяльність та продає постільну білизну. 08.03.2018 у них відбулась крадіжка одного комплекту постільної білизни вартістю 1004 грн., і по камерам відеонагляду, які встановлені для спостереження, ними було встановлено, що крадіжку вчинив чоловік, яким виявився вподальшому ОСОБА_6 . За допомогою тих же самих записів відеоспостереження вони встановили, що та ж сама особа вчинила крадіжки постільної білизни 19.02.2018 двох комплектів на загальну суму 1306 грн. та 02.03.2018 одного комплекту на суму 688 грн. Збитки обвинуваченим не відшкодовані. Попри це він не наполягав позбавляти волі ОСОБА_6 при вирішенні питання про його відповідальність у разі доведеності його вини та його засудження.

Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин стали підставою для постановлення судом ухвали про можливість здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Мотиви призначення покарання.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, та обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

За ступеню тяжкості злочин, вчинений ОСОБА_6 , є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , про яке він заявив в судовому засіданні на думку суду носить формальний характер, так як розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. При цьому факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину не знайшли своє відображення в матеріалах кримінального провадження, а саме у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує його особу, вік, негативну характеристику, яка надана дільничним офіцером поліції за місцем проживання, а також те, що збитки обвинуваченим не відшкодовані.

Суд не враховує наявність дітей у обвинуваченого, так як згідно відомостей свідоцтв про народження дітей, він не зазначений як їх батько, а тому суд не встановлює у нього сімейних відносин з малолітніми дітьми.

Враховано судом те, що ОСОБА_6 не вперше притягується до кримінальної відповідальності та має не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_6 злочинів, а саме в 2011, 2012, 2015, 2016, 2018 та аналізуючи призначені покарання у зв`язку з його засудженням за ці злочини у виді штрафів, громадських робіт, та арештів на певний період, а також призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з наданням шансу виправитись, суд констатує, що такі види покарань не виправдали свого призначення, не виправило ОСОБА_6 та не попередило нові злочини.

Таким чином суд сумнівається щодо належного усвідомлення ОСОБА_6 вчиненого та зроблених в зв`язку з цим належних висновків, та вбачає необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально.

Також встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2018 ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, якими звільнено останнього від призначеного покарання з випробуванням два роки.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на такі положення вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2018 повинен виконуватись самостійно.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Рішення щодо речових доказів.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України, а відтак відеоматеріал з камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 за 19.02.2018, 02.03.2018 та 08.03.2018 необхідно залишити при матеріалах справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2018 ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Враховуючи, характеристику на ОСОБА_6 , відповідно до якої прослідковується проблематизація процесуальної поведінки, а саме встановлені випадки неприбуття за викликом до правоохоронних органів, з метою забезпечення належного виконання вироку, суд вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання один рік позбавлення волі.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2018, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, якими звільнено останнього від призначеного покарання з випробуванням два роки, виконується самостійно.

До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбування покарання обчислювати з дати взяття під варту, тобто з 23.06.2018.

Речові докази: відеоматеріал з камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 за 19.02.2018, 02.03.2018 та 08.03.2018 залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, в становленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1