ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8758/18
Провадження №1-кс/201/5315/2018
У Х В А Л А
Іменем України

20 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0005222 від 13.12.2016р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 19.12.2016р., -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що спірне майно на яке накладено арешт належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 20.12.2016 року. На даний час, ОСОБА_4 проживає в зазначеній квартирі, продавець забрав свої речі, передав ключі та ніяких претензій не має. Арешт накладений на квартиру обмежує права ОСОБА_4 розпоряджатися власним майном як володілець квартири.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19.12.2016 та скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Разом із тим від слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 надійшло заперечення на клопотання, в якому слідчий проти скасування арешту заперечував, оскільки квартира є речовим доказом, скасування арешту може призвести до незаконного її відчуження.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 19 грудня 2016 року було задоволено клопотання у кримінальному провадженні № 0005222 від 13.12.2016, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна.

Накладено арешт на зазначене в клопотанні нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Приймаючи таке рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом надали підроблене рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, у цивільні справі №202/2508/16-ц провадження №2/0202/1540/2016, тим самим заволоділи квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

Окрім того, встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу 1181 від 29.09.2016 року, належить ОСОБА_8 реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Проте, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану квартиру на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська виданого 04.05.2016 року суддею ОСОБА_9 , у справі №202/2508/16-ц провадження №2/0202/1540/2016 належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

На підставі викладеного прокурор просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, виявлення і викриття винних, а також для збереження доказів накласти арешт на зазначене в клопотанні нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яке було незаконно, шахрайським шляхом переоформлено.

Таким чином суд зазначив, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З заперечень слідчого ОСОБА_6 стало відомо, що на даний час триває досудове розслідування та спірне майно (квартира) визнана речовим доказом.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи заяника щодо необхідності дотримання балансу інтересів сторін при проведенні досудового слідства безумовно заслуговують на увагу, особливо в контексті вимог ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас, за змістом цієї ж норми згаданого «Протоколу №1», …проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За таких умов аналізу має бути піддано обґрунтованість необхідності та ступень втручання у володіння майном заявника з боку держави в особі слідчих органів, які ініціювали в суді його арешт.

Заявником не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Посилання заявника на те, що арешт майна є не обґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки до завдання слідства та слідчого судді на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано доказів, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Їх завдання полягає в тому, щоб дослідити ті вже наявні обставини кримінального правопорушення, які дають достатньо обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування вжитого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту майна заявника, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.

Окрім того, як вбачається з долученої до матеріалах справи копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року апеляційний суд дійшов до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки на даний час органами досудового розслідування не встановлено місце знаходження ОСОБА_12 , тому неможливо провести ряд слідчих дій та встановити, чи дійсно останній укладав договір купівлі-продажу з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, зняття арешту з квартири значною мірою впливатиме на ефективність досудового розслідування та може призвести до відчуження квартири.

З огляду на викладене та враховуючи позицію апеляційного суду, а також те, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, приходжу до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0005222 від 13.12.2016р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 19.12.2016р - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1