ВИРОК
Іменем України
11.05.2018 року Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи, що для керування транспортним засобом в Україні водій транспортного засобу, відповідно до підпункту «б» пункту 2.1 Розділу 2 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_1 » на автомобіль марки «Оpel» моделі «Astra St.Wagon 1.6» д.н.з. « НОМЕР_2 » номер шасі « НОМЕР_3 », яке згідно висновку експерта №6/44 від 02.02.2018 виготовлене не відповідним державним поліграфічним підприємством, що здійснювало виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам даного типу, а виконано із застосуванням комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом, а тому відповідно йому уповноваженими органами державної влади не видавалось, маючи умисел на використання завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_1 », перебуваючи 06.01.2018р, близько 11:05 год., на вул. В.Великого,58 у м. Львові, використав завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, пред`явивши таке працівнику Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_6 , для перевірки документів водія та реєстраційних документів транспортного засобу Оpel» моделі «Astra St.Wagon 1.6» д.н.з. « НОМЕР_2 », що перебував під його керуванням.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , згідно якої обвинувачений засвідчив, що у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди,передбачених ст.473 КПК України.

Відповідно до ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода заподіяна лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.475 КПК України, якщо суд переконається,що угода може бути затверджена,він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає покарання, узгоджене сторонами.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін при укладенні угоди про визнання винуватості, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, так як її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.473,474 КПК України та укладення угоди є добровільним.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи вказане суд вважає,що угоду про визнання винуватості слід затвердити.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2018 р., укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2288 грн.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1