Справа № 203/1863/18
Провадження № 1-кп/0203/405/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 від 04.05.2018 року із укладеною угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої початкову освіту, незаміжньої, непрацюючої, раніше несудимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

03.05.2018 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у громадському транспорті - тролейбусі №5, який рухався по пр. Олександра Поля, в м. Дніпро, побачила у сумочці раніше невідомій їй жінки мобільний телефон марки Prestigio Wize, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, визначила зазначений телефон предметом свого злочинного посягання. Після чого, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, візуально переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вона діє таємно, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_4 , яка знаходились поруч з нею у громадському транспорті - тролейбусі №5, взяла з сумки потерпілої мобільний телефон марки Prestigio Wize, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , після чого утримуючи мобільний телефон в своїй руці вийшла з громадському транспорту - тролейбус №5 на зупинці громадського транспорту по пр. Олександра Поля, 115, в м. Дніпро, однак, вчинивши всі необхідні дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як була затримана працівниками ВКП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на місці вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_4 , вартістю 862,50 гривень.

22 травня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість в зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_5 : у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення, свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 також підтримала та просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченої матеріального та морального характеру не має.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав потерпілої та обвинуваченої при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченою, та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 22 травня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речові докази: мобільний телефон марки Prestigio Wize, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який повернутий під зберігаючу розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1