Ухвала
18 червня 2018 року
м. Київ
провадження № 51-6620ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,
встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Колегія суддів, перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно зі вказаною статтею в касаційній скарзі має бути наведено вимоги особи, яка подала касаційну скаргу з їх обґрунтуванням і зазначено, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Натомість, прокурор у своїй касацій скарзі вказує про неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, що згідно приписів статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Також прокурор у своїй касаційній не зазначає, які саме доводи , викладені в апеляційній скарзі, залишилися поза увагою суду і яким чином це перешкодило чи могло перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, відсутність належного обґрунтування доводів у скарзі перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши,

що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний

для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу прокурора необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху.
Встановити прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: