Вирок

Іменем України

Справа № 712/12165/18

Провадження № 1-кп/712/653/18

25 жовтня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000066 відносно ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Виноград Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця молодшого сержанта військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», призваним на військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 02.04.2018 року близько 08 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування в умовах особливого періоду залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та направився за місцем свого проживання у с. Виноград Лисянського району Черкаської області, де перебував до 02.10.2018 року, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 03.10.2018 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону та заявив про себе та вчинений злочин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування та пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , а 02 квітня 2018 року залишив військову частину та повернувся додому в АДРЕСА_1 . В подальшому з`являтися до військової частини не наважився, оскільки боявся відповідальності за залишення місця служби. Потім самостійно і добровільно з`явився до Черкаського відділу поліції. Просив врахувати суд в якості пом`якшуючих обставин його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

-ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, являється учасником бойових дій, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та враховуючи наведені вище обставини, які на думку суду є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 69 КК України, призначивши йому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 450 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 7650 ( сім тисяч шістсот п`ятдесят ) гривень.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1