Провадження № 1-кп/638/515/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про відвід захисника за обвинувальними актами кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід одного із захисників від участі по даній справі з посиланням на ст.24 Закону України «Про правову допомогу» щодо можливості мати одного захисника з центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Захисник ОСОБА_6 вказав на відсутність заперечень проти заявленого відводу, просив врахувати думку обвинуваченого щодо отримання правової допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив залишити йому адвоката ОСОБА_5 для здійснення його захисту, відмовився від послуг адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор та потерпіла покладалися на розсуд суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, обвинуваченому забезпечується конституційне право на вільний вибір захисника.

Свобода вибору захисника знаходить свій прояв як у можливості запрошення до участі в кримінальному провадженні будь-якої особи, яка відповідає встановленим законом вимогам, так і можливості відмовитися від участі захисника чи замінити його на іншого на будь-якому етапі кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника.

Пленум ВСУ в постанові "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24 жовтня 2003 р. № 8 зазначив, що відмова від захисника можлива на будь-якій стадії процесу лише за ініціативою підсудного. Вирішуючи питання про прийняття такої відмови, суд має з`ясувати, чи не є вона вимушеною. Установивши вимушеність відмови, суд вживає передбачених законом заходів до забезпечення участі захисника у справі.

Виходячи з цього, реалізація даного права повинна здійснюватися лише за наявності певних умов, а саме: відмова від захисника має бути добровільною і надходити від обвинуваченого.

Також, відмова від захисника повинна відбуватися виключно в присутності захисника, з урахуванням того, що така відмова не приймається у випадку, коли його участь є обов`язковою (ч.ч. 2-3 ст. 54 КПК України).

Таке правило є гарантією забезпечення добровільності відмови від захисника і усвідомлення підозрюваним, обвинуваченим правових наслідків свого рішення. У рішенні ЄСПЛ "Яременко проти України" (2008 р.) відмова від захисника, зроблена обвинуваченим без участі захисника під тиском працівників міліції, розцінена Судом як очевидна відсутність законних підстав для усунення захисника, що викликала серйозні питання стосовно справедливості процесу загалом, а тому й порушення ч. 3 (с) ст. 6 Конвенції.

У цій ситуації, обвинувачений будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених вказаним Кодексом скористався правом регламентованим ст. 54 КПК України.

Так відмова від захисника відбувалася в присутності захисника ОСОБА_6 , тим самим забезпечено гарантію забезпечення добровільності відмови від захисника і усвідомлення обвинуваченим правових наслідків свого рішення.

Статтею 78 КПК України передбачені підстави для відводу захисника.

Враховуючи те, що захисником ОСОБА_5 не наведено законодавчо визначених підстав для відводу адвоката, наявність у обвинуваченого права на відмову від захисника, суд вважає за необхідне прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_6 , та залишити заяву про відвід без задоволення.

Керуючись ст.ст.22,26,49,54,78 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід захисника залишити без задоволення.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: