СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Снігурівка
Справа № 485/929/18
Провадження № 1-кс/485/256/18
Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , начальника слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Снігурівка у режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на постанови слідчого про закриття кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000470 від 29.04.2018 р. та №0000891 від 19.05.2018 р.,
встановив:
ОСОБА_4 подав скаргу на постанови слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000470, внесеного до ЄРДР 23 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та №0000891, внесеного до ЄРДР 17 липня 2013 року за заявою ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у яких слідчий послалася на відсутність складу кримінального правопорушення. Заявник вважає, що слідчий порушив порядок збирання доказів і надав їм неправильну правову оцінку, тому просив оскаржувані постанови скасувати.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав. Крім того, поставив питання про призначення слідчим суддею низки експертиз у даних кримінальних провадженнях та притягнення слідчим суддею до кримінальної відповідальності певних посадових осіб, ОСОБА_7 та деяких осіб, які давали свідчення у даних кримінальних провадженнях, за вчинення злочинів.
Начальник слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у судовому засіданні 07 червня 2018 року зазначав, що під час проведення досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях було вжито всіх процесуальних заходів.

В судове засідання 12 червня 2018 року начальник слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 не прибув; повідомив про неможливість прибуття у судове засідання у зв`язку із службовою зайнятістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив продовжити розгляд скарги у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.

Ураховуючи, що на час розгляду скарги постановами слідчого закрито вищезазначені кримінальні провадження, що унеможливлює вчинення інших процесуальних дій, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд скарги щодо правомірності закриття вказаних проваджень.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінальних справ, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
ОСОБА_4 17 липня 2013 року звернувся до начальника Снігурівського РВ УМВС із заявою про вжиття заходів щодо його рідного брата ОСОБА_7 , який в період з 1998 року по 2013 рік самовільно без його дозволу вивозив з батьківського будинку в с. Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області побутову техніку, радіотелеапаратуру бувшу у використанні, картину, шовкове простирадло китайського виробництва 1965 року, декілька тисяч гривень, металеві вироби, документи на земельний пай та грошові кошти в сумі 500,00 грн. пенсії матері за січень.
Відповідно до вказаної заяви 17 липня 2013 року до ЄРДР за № 0000891 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Дане кримінальне провадження в подальшому було об`єднано з кримінальним провадження внесеним до ЄРДР 14 березня 2014 року за № 0000144 за ст. 356 КК України; об`єднаному кримінальному провадженню надано № 0000891.
Постановою слідчого від 19 травня 2018 року вказане кримінальне провадження закрито. У даній постанові слідчий дійшов висновку, що при житті ОСОБА_8 у 2001-2002 роках склала заповіт на ім`я ОСОБА_4 , а саме: на житловий будинок без зазначення господарських споруд та земельної ділянки. В подальшому господарську споруду було зареєстровано як житловий будинок та надано окрему адресу, в якому ОСОБА_8 була зареєстрована на момент смерті. Крім того, слідчий дійшов висновку, що за життя ОСОБА_8 мала права розпоряджатися належним їй майном. У зв`язку з чим вказана подія не містить ознак кримінального правопорушення. Щодо протиправного заволодіння ОСОБА_7 будинком та земельною ділянкою, належними ОСОБА_8 , то слідчий зазначає, що ОСОБА_8 за життя розпорядилась вказаним нерухомим майном. Після смерті власника будинку виник спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо поділу спадкового майна, який має бути вирішено відповідно до цивільного та цивільного процесуального законодавства України в судовому порядку.
Під час досудового розслідування було вчинено такі дії.
Проведено 17 липня 2013 року огляд місця події, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 .
Допитано 17 липня 2013 року в якості свідка ОСОБА_4 , який показав, що в період часу з 1996 року і по 06.03.2013 р. час, коли була жива його матір - ОСОБА_8 , його брат ОСОБА_9 вивозив із батьківського будинку таке майно: побутову техніку, радіотелеапаратуру бувшу у використанні, картину, шовкове простирадло китайського виробництва 1965 року, декілька тисяч гривень, металеві вироби, документи на земельний пай та грошові кошти в сумі 500,00 грн. пенсії матері за січень. Чи надавала мати дозвіл на вивезення вказаних речей йому невідомо.
Допитано 17 липня 2013 року в якості свідків мешканців села Новософіївка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які показали хто саме з братів піклувався про матір ОСОБА_8 .
Допитано 03 квітня 2014 року в якості потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що у зв`язку з неправомірними діями нотаріуса ОСОБА_13 щодо реєстрації права власності на половину належного йому будинку, ОСОБА_7 неправомірно заволодів половиною належного йому домоволодіння.
Допитано 14 квітня 2014 року в якості свідка секретаря Баратівської сільської ради ОСОБА_14 , яка показала, що на території Баратівської сільської ради в АДРЕСА_1 , розташовано два житлові будинки, один з яких під АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , інший, під №41, власником якого є ОСОБА_7 . Вказані житлові будинки розташовані на території одного подвір`я. Раніше власником обох будинків була ОСОБА_8 , нині вже померла. При житті ОСОБА_8 оформила договір дарування на житловий будинок АДРЕСА_1 на сина ОСОБА_4 , загальною площею 46,00 кв. м. Приблизно в 2001 році ОСОБА_8 інший будинок АДРЕСА_2 оформила в м. Снігурівка на іншого сина - ОСОБА_7 . Земельні ділянки не оформлювались. У 2002 році, господарчу споруду, яка раніше була літньою кухнею, було оформлено як житловий будинок та присвоєно окрему адресу під №41, яка в подальшому була оформлена нотаріально в м. Снігурівка на ОСОБА_7 . На обох братів було оформлено по одному житловому будинку, без зазначення земельних ділянок.
Допитано 23 квітня 2014 року в якості свідка ОСОБА_15 , яка показала, що з 2000 по 2010 роки вона перебувала на посаді землевпорядника Баратівської сільської ради, за вказаний час ОСОБА_8 договору дарування земельних ділянок не оформлювала.

Допитано 05 травня 2015 року в якості свідка приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка відмовилась надавати свідчення, посилаючись на неможливість розголошення відомостей щодо вчинення нотаріальних дій.
Допитано 11 листопада 2014 року землевпорядника Баратівської сільської ради ОСОБА_16 , яка повідомила, що на час укладання угод про відчуження спірного будинку вона на вказаній посаді не працювала.
Матеріали справи містять такі докази.
Копію сертифіката на право на земельну частку пай серії МК № 0165740, згідно з яким ОСОБА_8 належить право на земельну частку пай розміром 4,83 в умовних кадастрових гектари КСГП "Дніпровське".
Копію замовлення ОСОБА_8 на проведення поточної інвентаризації для відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію витягу про реєстрацію 05 серпня 2003 року права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 25 січня 2002 року виданого Баратівською сільською радою.
Постановою першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 28 червня 2016 року скасовано постанову слідчого від 31 січня 2016 року про закриття вказаного кримінального провадження. В даній постанові зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно та необґрунтовано, оскільки під час досудового слідства не вжито всіх можливих заходів щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та не надано кримінально-правову оцінку обставинам вчиненого правопорушення.
Після чого слідчим було проведено такі процесуальні дії: 03 травня 2018 року огляд місця події, під час якого встановлено розташування будинків по АДРЕСА_1 ; отримано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_8 ; отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , згідно з якими відомостей про власника немає; допитано 07 травня 2018 року в якості свідка ОСОБА_18 та 13 травня 2018 року - ОСОБА_10 .
З матеріалів даного кримінального провадження не вбачається, що слідчий досліджував інвентаризаційну справу щодо спірного об`єкта нерухомості, рішення відповідних органів щодо присвоєння нумерації будинкам в с. Новософіївка, виділення будинку в окрему адресу, матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8 , погосподарськи книги тощо.
Крім того, ОСОБА_4 31 липня 2014 року звернувся до Генерального Прокурора України із заявою про доручення Головному слідчому управлінню Генеральної Прокуратури України про порушення кримінального провадження стосовно начальника Снігурівського МБТІ Миколаївської області ОСОБА_19 , п`яти працівників вказаного бюро, ОСОБА_20 та приватного нотаріуса ОСОБА_13 , які у 2002 році вчинили службове підроблення, ст. 366 КК України. Заява мотивована тим, що такі дії дозволили незаконно заволодіти належним йому на підставі договору дарування від вересня 1981 року майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказану заяву зареєстровано у Снігурівському РВ УМВС України в Миколаївській області 22 серпня 2014 року. Дані про кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України внесені до ЄРДР 23 серпня 2014 року за № 0000470.
Слідчий СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 29 квітня 2018 року виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вказана постанова мотивована тим, що до своєї смерті ОСОБА_8 , мати заявника, перебувала в стані свідомості, тому подарувала свій будинок та всі прилеглі до нього господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , своєму синові ОСОБА_7 , про що свідчить договір дарування від 07 серпня 2003 року, покази свідків секретаря Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_14 , мешканки села Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_22 , начальника Снігурівського МБТІ Миколаївської області ОСОБА_19 , приватного нотаріуса ОСОБА_13 та ОСОБА_4 . За таких обставин слідчий прийшов до висновку, що в даному факті відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КК Країни кримінальне провадження має бути закрито.
Під час досудового розслідування було вчинено такі дії.
Допитано 11 листопада 2014 року в якості свідка ОСОБА_23 , яка з 1980 по 2000 роки працювала секретарем Баратівської сільської ради, яка повідомила про складання ОСОБА_8 в приміщенні сільської ради заповіт, у 2012 році ОСОБА_24 повідомив, що його матір`ю складено інший заповіт.
Допитано 09 лютого 2015 року в якості свідка приватного нотаріуса ОСОБА_13 , яка відмовилась надавати свідчення, посилаючись на неможливість розголошення відомостей щодо вчинення нотаріальних дій.
Допитано 09 лютого 2015 року в якості свідка начальника Снігурівського МБТІ Миколаївської області ОСОБА_19 , яка повідомила, що ОСОБА_8 у 2003 році звернулась до Снігурівського МБТІ з заявою про відчуження належного їй житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зауважень до наданих ОСОБА_8 документів не було.
Допитано 09 лютого 2015 року в якості свідка землевпорядника Баратівської сільської ради ОСОБА_16 , яка повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до неї не звертались, подробиці справи вона не знає.
Допитано 09 лютого 2015 року в якості свідка секретаря Баратівської сільської ради ОСОБА_14 , яка повідомила про складання правочину, згідно з яким все майно переходило до ОСОБА_7 .
Допитано 09 лютого 2015 року в якості свідка сусідку ОСОБА_8 ОСОБА_22 , яка повідомила, що ОСОБА_8 весь час пересувалася самостійно, догляд за нею здійснював її син ОСОБА_7 .
Допитано 15 червня 2015 року в якості потерпілого ОСОБА_4 . З даних показів стало відомо, що в 1981 році його мати ОСОБА_8 подарувала йому будинок по АДРЕСА_1 . Про існування даного договору він повідомив брату - ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 зняв з реєстрації місце проживання у м. Одеса їхньої матері - ОСОБА_8 з метою приватизації квартири між братами розпочався конфлікт щодо поділу майна. У 2008 році йому стало відомо про існування договору дарування половини вказаного будинку його братові ОСОБА_7 , через що виникло питання про правомірність відчуження нерухомого майна, оскільки вказаний будинок йому було подаровано ще у 1981 році.
Матеріали справи містять такі докази.
Копію дублікату що має силу оригіналу договору дарування будинку від 03 серпня 1981 року, згідно з яким ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в дар належний ОСОБА_8 на праві приватної власності відповідно до запису в погосподарській книзі за № 762 Баратівської сільської ради, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 46,00 кв. м. Зазначений договір нотаріально посвідчений у Виконавчому комітеті Баратівської Ради депутатів Снігурівського району Миколаївської області.
Копію витягу про реєстрацію 05 серпня 2003 року права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 25 січня 2002 року виданого Баратівською сільською радою.
Копію замовлення ОСОБА_8 на проведення поточної інвентаризації для відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію договору дарування складеного 07 серпня 2003 року приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 . Згідно з вказаним договором ОСОБА_8 подарувала, ОСОБА_7 прийняв у дар житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 13,00 кв. м.; вказаний будинок належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності виданого Баратівською сільською радою Снігурівського району 25 січня 2002 року, зареєстрованого в Снігурівській філії МБТІ 31 січня 2002 року.
Копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 жовтня 2003 року, згідно з яким було зареєстровано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_7 .
З аналізу вказаних доказів слідчий дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 перебувала у свідомості під час укладання договору дарування від 07 серпня 2003 року будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , що виключає, на думку слідчого, наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом з тим слідчим не встановлено підстав щодо наявності розбіжностей у визначенні об`єкту відчуження у вказаних договорах, а саме: у договорі від 1981 року не зазначено номеру будинку, житлова площа якого 46,00 кв. м., у договорі від 2003 року - номер будинку 35-а, житлова площа 13,00 кв. м. Крім того, у договорі від 1981 року обдарованого зазначено як ОСОБА_4 .
З матеріалів даного кримінального провадження не вбачається, що слідчий досліджував інвентаризаційну справу щодо спірного об`єкта нерухомості, рішення відповідних органів щодо присвоєння нумерації будинкам в с. Новософіївка, виділення будинку в окрему адресу, погосподарськи книги тощо.
Крім того, постановою першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_17 від 28 червня 2016 року скасовано постанову слідчого від 31 січня 2016 року про закриття вказаного кримінального провадження. В даній постанові зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно та необґрунтовано, оскільки під час досудового слідства не вжито всіх можливих заходів щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та не надано кримінально-правову оцінку обставинам вчиненого правопорушення.
Слідчий не вживаючи жодних можливих заходів щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, як було зазначено прокурором у постанові від 28 червня 2016 року, виніс постанову від 29 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження, у тому числі потерпілим.
У межах кримінальних проваджень, закриття яких оскаржено, слідчий зазначених вимог закону не дотримався, обставини кримінального правопорушення не встановив, доказів, які б могли бути підставою прийняття процесуального рішення не зібрав.
Таким чином, слідчий під час досудового розслідування не вжив всіх можливих заходів щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема не витребував інвентаризаційну справу щодо спірного об`єкта нерухомості, рішення відповідних органів щодо присвоєння нумерації будинкам в с. Новософіївка, виділення будинку в окрему адресу, матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8 , погосподарськи книги тощо.
Оскільки матеріали кримінальних проваджень доказів направлення поштовим зв`язком або вручення особисто ОСОБА_4 оскаржуваних постанов не містять, слідчий суддя приходить до висновку, що заявник не порушив строки на оскарження постанов про закриття кримінального провадження.
Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку що скарга ОСОБА_4 є обґрунтованою, а постанови про закриття кримінальних проваджень такими, що мають бути скасовані.
Під час досудового розслідування, окрім усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, не виключається необхідність вирішення питання щодо проведення інших слідчих дій з тим, щоб встановити об`єктивну істину у справі і прийняти законне і обґрунтоване рішення, про яке повідомити учасникам процесу.

Оскільки під час розгляду скарги вирішено питання про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень, ОСОБА_4 має право звернутись із відповідними клопотаннями, зокрема про призначення експертиз, в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
постановив:
-скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 29 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 23 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та на постанову слідчого від 19 травня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000891 від 17 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - задовольнити.
-постанову слідчого від 29 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 23 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та постанову слідчого від 19 травня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000891 від 17 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2