Справа №636/3817/18
Провадження №1-кс/636/831/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001315 від 11 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «сержант», підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Чугуївським ВП ГУНП України в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0001315 від 11 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2016 року Міністерство оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 та громадянином України ОСОБА_5 було укладено контракт на проходження військової служби на час дії особливого періоду чи оголошення про демобілізацію. Так, на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.04.2016 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_1 ). ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова-пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_1 ), на посаді навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 19.10.2017 року не маючи поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини польова-пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та перебував за місцем своєї реєстрації та фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 де власні службові обов`язки не виконував, а час відсутності у військовій частині використовував на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 10 вересня 2018 року. 10.09.2018 року сержант ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини польова - пошта НОМЕР_4 (військової частини НОМЕР_1 ) та виказав бажання звільнитись з лав Збройних Сил України .

Таким чином сержант ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, містяться в наступних матеріалах кримінального провадження, а саме: у витязі з наказу про результати службового розслідування за фактом нез`явлення вчасно до розташування військової частини ОСОБА_5 , в показах свідка ОСОБА_7 , в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 ,

11.09.2018 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні

№ 0001315 від 11.09.2018, сержанту ОСОБА_5 , на підставі ст.279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, оскільки санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому під загрозою тяжкості покарання, маючи всі необхідні засоби та можливості, останній зможе вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, а саме самовільно залишити розташування військової частини з метою сховатися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того ОСОБА_5 має можливість щодо перетину кордону з метою ухилення від досудового розслідування на території іншої держави, у зв`язку із чим у правоохоронних органів України не буде можливості затримати та притягнути останнього до кримінальної відповідальності. З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків, орган досудового розслідування вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, є наявність достатніх доказів, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке може бути застосовано до підозрюваного у разі встановлення його винуватості у вчиненні злочину, а саме позбавлення волі до 7 років. На думку слідчого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є єдиним запобіжним заходом, застосування якого відносно підозрюваного та покладення на нього процесуальних обов`язків, надасть можливість запобігти ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, на думку слідчого, існує необхідність покладення на підозрюваного наступних процесуальних обов`язків: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання уточнили та підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявний ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України, який дає підставу для застосування саме зазначеного запобіжного заходу.
Підозрюваний проти задоволення уточненого клопотання не заперечував, повністю погодився з обставинами, викладеними в ньому.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладанні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього кодексу.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження встановлено, що 11.09.2018 року до ЄРДР за №0001315 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст. 407 КК України.
11.09.2018 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенантом юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні

№0001315 від 11.09.2018 сержанту ОСОБА_5 , на підставі ст.279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені документи: витяг з наказу та протоколи допиту свідка і підозрюваного, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років та яке згідно статті 12 цього кодексу, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України в ході розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Також слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані наступні обставини, а саме той факт, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання: одружений, мешкає та зареєстрована за однією адресою.
Враховуючи наведене, наявність ризика, обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити та з урахуванням даних про особу підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177,178,179,193,194,196 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_5 зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1