Провадження № 1-кс/752/4463/18
У Х В А Л А

28.08.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 20-3547.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні ст.слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 знаходилось кримінальне провадження № 20-3547.

На підставі постанови ст.слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 від 25.09.2008 р. на кв. АДРЕСА_1 під час досудового розслідування був накладений арешт. Даний арешт був накладений з метою забезпечення цивільного позову ВАТ «Укрнафта» до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

23.02.2009 р. в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу злочину ВАТ «Укрнафта» звернулось до слідчого з заявою, відповідно до якої відкликало цивільний позов, що було підставою для скасування арешту майна, застосованого для забезпечення цивільного позову, однак слідчий зазначених дій не вчинив.

В подальшому кримінальне провадження було скеровано для проведення досудового розслідування до СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить скасувати арешт, накладений на квартиру, що належить ОСОБА_4 , оскільки відпали обставини, що були підставою для його накладення.

В ході судового розгляду адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні відпали підстави для вжиття заходів забезпечення в зв`язку з відкликанням цивільного позову. Крім того, орган досудового розслідування повідомив про відсутність підстав для подальшого арешту майна. В зв`язку з викладеним заявник просив задовольнити клопотання та скасувати арешт, з кВ. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СУ ГУ МВС України в м.Києві знаходилась кримінальна справа № 20-3547 за фактом шахрайського заволодіння службовими особами приватного підприємства «Сабіа» майном ВАТ «Укрнафта», за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. та відносно виконавчого директора НВПП «ГЮСС» ОСОБА_4 про розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В межах даного кримінальної справи 30.09.2008 р. ВАТ «Укрнафта» подала цивільний позов на суму 311500 гривень та підприємство визнано цивільним позивачем.

На підставі постанови ст.слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 від 25.09.2008 р. на кв. АДРЕСА_1 під час досудового розслідування був накладений арешт. Даний арешт був накладений з метою забезпечення цивільного позову ВАТ «Укрнафта» до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

23.02.2009 р. ВАТ «Укрнафта» звернулось з заявою до слідчого про відмову від цивільного позову.

Кримінальна справа № 20-3547 для подальшого здійснення досудового розслідування була передана до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Відповідно до листа за підписом начальника СВ Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві від 02.07.2018 р. ОСОБА_6 , орган досудового розслідування не заперечує проти скасування арешту з квартири, що належить ОСОБА_4 .

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

В ході розгляду клопотання встановлено, що на час його розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні відкликано цивільним позивачем, а отже і відпали обставини, що були підставою для накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, вважаю, що у даному кримінальному провадженні відпали підстави для вжиття заходів його забезпечення у вигляді накладення арешту на квартиру, що належить ОСОБА_4 , в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні задовольнити.

Зняти арешт з кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , який був накладений згідно з постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 б/н від 25.09.2008 р під час досудового розслідування у кримінальній справі № 20-3547.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя