АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/2665/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1411/18 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.187 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1411/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сватове Луганської області, громадянина України, цигана, не одруженого, без постійного місця проживання, раніше судимого:
-16.02.2017 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

засуджено за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 16.02.2017 року та визначено остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 25 вересня 2017 року, ОСОБА_8 , приблизно о 20 год., діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу пішохідного мосту через залізницю, що розташований по в`їзду Ювілейному у м.Ізюмі Харківської області, вчинив напад, застосувавши до ОСОБА_9 насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я, наніс йому три удари кулаками рук в ділянку голови, в результаті чого останній втратив свідомість та впав на землю, після чого наніс йому два удари кулаками рук в ділянку голови, заподіявши при цьому, згідно з висновком судової медичної експертизи №358-ІЗ/17 від 19.10.2017 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді двостороннього відкритого перелому нижньої щелепи справа в області тіла щелепи та зліва в області суглобового відростка, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, після чого заволодів грошовими коштами в сумі 2800 грн., мобільним телефоном «S-ТеІІ М 915», вартістю 937 грн., USB-кабелем «Nokia СА-101D», вартістю 55 грн., портативною батареєю «ES500», вартістю 193 грн., навушниками з надписом «S-Music», вартістю 48 грн., чоловічим гаманцем «Geleniv», вартістю 45 грн., ланцюжком, виконаним зі сплаву срібла 925 проби, чистою вагою 12 грамів, вартістю 149 грн. 52 коп, печаткою, виконаною зі сплаву срібла 925 проби, чистою вагою 4 грами, вартістю 49 грн. 84 коп., запальничкою «Elizabeth», вартість якої встановити не вдалося можливим, чоловічим наручним годинником «Orient Quartz», вартість якого встановити не вдалося можливим, які належали ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4277 грн. 36 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_10 , просить змінити вирок суду, у зв`язку з невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості призначеного покарання та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначила, що при його призначенні суд не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину; щиро розкаявся; має дружину, яка наразі є вагітною та трьох малолітніх дітей; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; відсутність претензій з боку потерпілого, а також визнання цивільного позову прокурора. Просить призначити ОСОБА_10 більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу; прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно приписам ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, офіційно не одружений, без постійного місця проживання, за його словами має трьох неповнолітніх дітей та цивільну дружину, яка є вагітною, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за попереднім місцем проживання в м.Сватове Луганської області характеризується негативно, досудову доповідь органу пробації про те, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе, оскільки останній становить високу небезпеку для суспільства, а також пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_8 в період іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушення за обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останньому остаточного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить у скарзі захисник, не вбачає.

Що стосується посилання захисника на наявність у ОСОБА_8 трьох малолітніх дітей, вагітної дружини, а також відсутність претензій з боку потерпілого та визнання обвинуваченим цивільного позову прокурора, то це само по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: