Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1314/18
Провадження № 1-в/553/341/2018
У Х В А Л А
Іменем України

07.08.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У червні 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вказуючи на те, що працює, має заохочення, дотримується правил гігієни, тримає своє спальне місце чистим, вічливо ставиться до працівників адміністрації, виконує поставленні перед ним задачі стосовно роботи, не порушує правил режиму, розкаюється у скоєному злочині.

Інші учасники процесу до суду не з`явились, засуджений ОСОБА_5 надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, представник Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" про причини неявки не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував, посилаючись на те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2007 року за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 7 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 25.07.2016 року по 13.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01.11.2017 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2007 року змінено, на підставі ст. 404 КПК України пом`якшене покарання за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, та ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 на підставі рішення комісії державної установи "Полтавська установа виконання покарання № 23" з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлений для відбування призначеного покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 з 25.07.2016 року утримується в місцях ув`язнення. Кінець строку покарання 27.02.2019 року.

За час утримання у СІЗО м. Полтави ОСОБА_5 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 22.11.2017 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64).
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 09.07.2018 року, вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується добре, встановлених правил поведінки та розпорядку дня не порушує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що має два заохочення. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді слюсарів на посаді різноробочого, до праці та до виконання покладених обов`язків відноситься добре, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе вірні висновки. Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю, дружиною та сестрою шляхом телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки і передачі. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки у колективі відділення. Вину у скоєному злочині визнає. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили.
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання ОСОБА_5 працює на виробництві установи в бригаді слюсарів на посаді різноробочого. Відповідно до довідки головного бухгалтера ПВК № 64 заробітна плата з грудня 2017 року по червень 2018 року в загальному розмірі 884 грн. 32 коп.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що під час відбування покарання стягнень не має, має лише 2 заохочення, які застосовувались до нього 15.03.2018 року та 15.06.2018 року.

Питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення вирішувалось 02.01.2018 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії № 64, було прийнято рішення відмовити в поданні матеріалів на засудженого ОСОБА_5 , як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

Те, що засуджений працює на виробництві установи та до нього за період відбування покарання застосовано 2 заохочення, на переконання суду, може свідчити про те, що він дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1