Справа № 289/1051/17
Номер провадження 1-кп/289/30/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000182 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річне, Росія, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.01.2009 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 10.10.2012 на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира звільнений з Житомирської ВК умовно-достроково на 7 місяців 9 днів;

- 06.02.2015 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 510,00 грн. штрафу, Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.12.2015 покарання замінено на 30 годин громадських робіт, 04.05.2016 відбув покарання;

- 14.03.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, покарання відбув 21.11.2017;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 , побачив автомобіль «ВАЗ-21150» зеленого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, підійшов до даного автомобіля та через незамкнені дверцята потрапив до салону вказаного транспортного засобу, після чого, за допомогою ключів, які власник залишив у замку запалення, завів двигун та в подальшому виїхав на даному автомобілі в смт. Пісківка Бородянського району Київської області.
Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем, який належав ОСОБА_5 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на загальну суму 66000 гривень 12 копійок.
Продовжуючи свої злочинні дії, 23.03.2017 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , під час руху на викраденому автомобілі, що належить ОСОБА_5 помітив на задньому пасажирському сидінні ноутбук "Toshiba Satellite C650D", який він таємно викрав з автомобіля та розпорядився на власний розсуд, залишивши його у знайомого ОСОБА_6 , жителя смт. Пісківка Бородянського району Київської області.
Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав ноутбук, який належав ОСОБА_5 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 68000 гривень 12 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів винним себе визнав повністю та підтвердив зазначені вище обставини викрадення автомобіля, в я кому знаходилися ключі та викрадення із автомобіля ноутбука, який знаходився на задньому пасажирському сидінні. При цьому повідомив, що він потерпілому завдану шкоду відшкодував в повному обсязі. Шкодує за скоєне, просить суд його суворо не карати, так як він щиро кається, став на шлях виправлення, просить врахувати наявність на утриманні малолітньої дитини.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с.201), до обвинуваченого претензій не має (а.с.139,153).

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням даних, характеризуючих його особу.

Суд, діючи у відповідності до ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 289 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, які скоїв обвинувачений, являються тяжкими злочинами.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно ст. 67 КК України,обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вивченням характеризуючих даних особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, судимість не знята і не погашена в законному порядку; офіційно не працевлаштований; за місцем перебування на диспансерних обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; має неповнолітню дитину, згідно досудової доповіді оцінка ризику вчинення повторного правопорушення визначена висока, ризик небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання суд враховує позицію прокурора про можливість застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання, та думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, а також данні, що характеризують особу обвинуваченого, який з врахуванням вікової класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я являється особою молодого віку, отже, суд враховує молодий вік обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, завдану потерпілому шкоду добровільно відшкодував, та приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених санкціями інкримінованих статей із застосуванням правил ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю даних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: уламки облицювання автомобіля, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Радомишльського ВП - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)