696/770/18
1-кп/703/402/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сміла кримінальне провадження № 0000372, внесене до ЄРДР 10.07.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, раніше судимого 27.07.2016 року Кам`янським районним судом Черкаської області до штрафу у розмір 850 грн.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
в присутності обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
ОСОБА_3 був засуджений вироком Кам`янського районного суду від 27.07.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. та у подальшому, 27.07.2016 року, отримавши копію вироку, всупереч вимогам ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо сплати штрафу, призначеному йому вироком суду, продовж місячного строку з моменту набрання вироком законної сили і повідомлення про це кримінально виконавчої інспекції, суду, шляхом пред`явлення документа про сплату, будучи попередженим про необхідність виконання покарання і про кримінальну відповідальність за несплату штрафу, діючи умисно, маючи змогу та не бажаючи сплачувати штраф, щомісячно отримуючи в управлінні соціального захисту населення допомогу особам, які не мають право на пенсію та інвалідам, а саме за період з червня 2016 по липень 2018 року отримав допомогу на суму 34095 грн., однак з 29.08.2016 по липень 2018 року штраф без поважних причин не сплатив, жодних заходів до виконання вироку не вжив.
Судом дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 389 КК України як ухилення засудженого від сплати штрафу.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину визнав повністю, вказавши, що знав, що був засуджений до покарання у вигляді штрафу, однак вчасно його не сплатив, тому сплатив його після того, як його повідомив про це слідчий. У скоєнні правопорушення покаявся, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також те що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та обмежується допитом обвинуваченого та матеріалами, що характеризують його особу.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, є інвалідом 2 групи по життєво, перебуває на обліку лікаря-нарколога.
Визнання своєї провини та факт сплати штрафу суд приймає у якості обставин, що пом`якшують покарання відповідно до положень ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
При прийнятті рішення судом враховується, що санкція ч.1 ст.389 КК України передбачає призначення покарання у вигляді виправних робіт або обмеження волі на строк до двох років.
З огляду на те, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, не працює йому не може бути призначене покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.389 КК України та з урахуванням п.8 Пленуму Верховного суду України № 7 від 21.10.2013 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд постановлює обвинувальний вирок і звільняє засудженого від покарання.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 368-370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
постановив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та звільнити засудженого від покарання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до суду апеляційної інстанції через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя