Справа № 488/6/18
Провадження № 1-кп/488/177/18
У Х В А Л А

18.09.2018 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.368 ч.3, ст.350 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Захисники звернулися до суду із клопотаннями про надання їм тимчасового доступу до даних, які містять охоронювану законом таємницю, а саме даних стосовно потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що можуть знаходитися у володінні Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та зберігаються в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі «Армор» та її підсистемах АІС «Особа», «Нерозкриті злочині», «Ф-26», а також в управлінні інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Миколаївській області щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , його засудження та відбування ним покарання з можливістю одержання завірених копій всіх цих даних.

Обвинувачений підтримав вказане клопотання.

Прокурор висловився проти його задоволення, зазначивши, що відомості, які характеризують особу потерпілого ОСОБА_7 , будуть долучені до провадження пізніше.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши письмові докази, додані до клопотань, суд приходить до переконання про неможливість його задоволення.

Так, інформація, про доступ до якої йдеться, відповідно до положень п.8 ч.1 ст.162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, і могла би бути використана як доказ у кримінальному провадженні.

Разом з тим, за правилами ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом, і за змістом ст.290 КПК України таке збирання має припинятися відкриттям матеріалів іншій стороні.

Це надає можливість учасникам сформувати свої позиції до судового розгляду без побоювання того, що поява якогось невідкритого доказу суттєво похитне позицію обвинувачення або захисту.

При цьому, ч.11 ст.290 КПК України суд розуміє так, що в разі витребування якогось доказу під час досудового розслідування і неотримання його на час відкриття матеріалів, відповідна сторона зобов?язана повідомити про його існування іншу сторону та відкрити його вже після отримання незалежно від стадії процесу.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 надійшло на розгляд суду 03 січня 2018 року. При цьому адвокат ОСОБА_4 звернувся із відповідними адвокатськими запитами до зберігачів персональних даних 20 березня 2018 року, тобто коли провадження більше ніж два з половиною місяці перебувало на розгляді у суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що захисники всупереч ст.91, ст.290 КПК України продовжують збирати докази під час судового розгляду і відповідними клопотаннями намагаються ще й втягнути суд у цей процес.

Насамкінець, не можуть бути вартими довіри пояснення захисника ОСОБА_4 , що копія відомостей з інформаційної бази «Армор» щодо ОСОБА_7 , яка долучена до клопотань, була випадково підкинуті в офіс захиснику сторонніми особами.

Керуючись ст.ст.159, 164, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволення клопотань захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів щодо персональних даних потерпілого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1