ун. № 759/7975/18пр. № 1-кп/759/809/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, на даний час не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий 28 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, -

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , маючи судимість, 25 квітня 2018 року приблизно о 16 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 49, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , шляхом ривка обома руками зірвав з її плеча жіночу сумку та втік з привласненим майном. У подальшому ОСОБА_5 , переконавшись, що його ніхто не переслідує, зупинився та, оглянувши вміст викраденої жіночої сумки, яка для потерпілої ОСОБА_7 матеріальної цінності не становить, забрав з неї мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 500 грн. та грошові кошти в сумі 400 грн., а сумку викинув на узбіччя дороги. У такій спосіб відкрито викравши чуже майно, ОСОБА_5 розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 900 грн.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 25 квітня 2018 року, приблизно о 16 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 49 та діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито викрав жіночу сумку у потерпілої ОСОБА_8 , зірвавши її з плеча останньої, та втік з місця злочину. Коли переконався, що його не переслідують, забрав з вказаної сумки мобільний телефон марки «Нокіа», вартість якого в 500 грн. не оспорював, та кошти в сумі 400 грн., а саму сумку викинув.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 25 квітня 2018 року відкрито викрав чуже майно (грабіж) на загальну суму 900 грн., яке належало потерпілій ОСОБА_8 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який вчинив новий злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Беручи до уваги вказані обставини, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_10 в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_9 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин після постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Києва від 28 лютого 2018 року невідбута частина призначеного покарання за яким становить два роки обмеження волі.

Сторони провадження будь-яких клопотань про зміну заходів забезпечення до обвинуваченого не заявляли.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді арешту строком на шість місяців.

На підставі ст. ст. 71 та 72 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_11 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року та остаточно призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки та один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_9 зарахувати строк його фактичного затримання у період з 25 по 27 (включно) квітня 2018 року, тобто всього три дні.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 домашній арешт залишити без зміни на визначених умовах ухвалою слідчого судді до набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили особисті речі потерпілої використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_12