АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/833/18 Справа № 192/184/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

адвоката: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно- достроково.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що з лютого 2014 року він працевлаштований прибиральником відділення СПС №8 у Солонянській виправній колонії №21, має п`ять заохочень, сумлінно ставиться до праці, разом з цим засуджений вказує що має одне стягнення застосоване у 2014 році у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що засуджений ОСОБА_6 хоча і відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 , має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 23 квітня 2015 року, 26 липня 2016 року, 23 грудня 2016 року, 20 липня 2017 року, 26 січня 2018 року, однак заохочення засудженого мають разовий характер, а не систематичний характер та є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Вислухав суддю - доповідача, доводи засудженого та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 відповідно довідки про стягнення та заохочення (а.п. 9) мав одне стягнення та п`ять заохочень за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Не можна не зазначити, що ОСОБА_9 задовільно характеризується, що не може не бути враховано при вирішення питання щодо умовно - дострокового звільнення засудженого від покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 відповідно до характеристики (а.п. 8) відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 прибиральником відділення СПС №8. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 9), на даний період часу має п`ять заохочень, що застосовані до нього 23 квітня 2015 року, 26 липня 2016 року, 23 грудня 2016 року, 20 липня 2017 року, 26 січня 2018 року.

Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно- достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

В контексті вимог ст. 6 КВК України, так як сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що не вбачається у поведінці засудженого, тому на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції є помилковим, оскільки не наведено підстав для відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наявної у справі характеристики та довідки про застосування відносно ОСОБА_6 низки заохочень за період 2015- 2018 років.

Апеляційний суд в даному випадку вважає необхідним врахувати, що умовно-дострокове звільнення є, саме, заохочувальною нормою кримінального та кримінально- виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог відбування покарання в місцях позбавлення волі, прагнення до продуктивної праці, а в сукупності виправлення особи, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Якщо засуджений усвідомлює, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого, то можливість такого звільнення стимулює його прагнення до бездоганної поведінки і виправлення, є передумовою повернення до чесного трудового життя.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого та матеріалів провадження відносно ОСОБА_6 ,засуджений на протязі 2015-2018 років мав заохочення, працевлаштований та є підстав вважати що до праці ставиться сумлінно, тому колегія суддів вважає, що відносно нього можливо застосувати заохочувальну норму закону та звільнити засудженого умовно- достроково на невідбуте покарання строком 3 місяці 27 днів.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 539 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року, умовно достроково на строк 3 місяці 27 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4