Провадження 11-кп/792/538/18
Справа № 683/3063/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000679 від 23.09.2016 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, з вищою освітою, капітан ЗС України - військова частина НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання: у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_9 25 000 грн. моральної шкоди.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016р.».
Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 20 вересня 2016 року біля 7 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес» моделі «Віто» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі вулиці Юридика, під`їжджаючи до головної дороги вулиці 1-го Травня м. Старокостянтинів, всупереч вимог пунктів 10,1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не зупинив транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, окрім того, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_9 , яка наближалась з лівої сторони по ходу руху автомобіля по вул.1-го Травня м. Старокостнятинів, продовжив рух і виїхавши на перехрестя, передньою частиною свого автомобіля допустив зіткнення з велосипедистом, в результаті чого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця правої ключиці без зміщення, який згідно висновку судово-медичної експертизи №118 від 20.10.2016р. відносяться до категорії середньої степені важкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я; струсу головного мозку, гематоми правої скроневої ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововиливу в ділянці крила правої здухвинної кістки, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок, виключити з вироку додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та зменшити розмір стягнення на користь потерпілої з 25 тис грн. до 5 тис грн.

Вказує, що відповідно до його посадових обов`язків під час виконання завдань командування і по характеру службової діяльності має обов`язково бути водієм авто техніки, що підтверджується довідкою командира військової частини. Зазначає, що амністія застосовується і до основного і до додаткового покарання. Також вважає, що розмір моральної шкоди, що визначив суд у 13 разів перевищує розмір матеріальної шкоди. Суд не врахував його сімейний та матеріальний стан. Зокрема, що дружина безробітна, що на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що він незабезпечений житлом, що автомобіль, на якому він рухався під час ДТП сім`ї не належить.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілої та її представника про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочинного діяння підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які були належним чином перевірені судом і яким надана вірна кримінально-правова оцінка.
Сам ОСОБА_7 свою винність у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин викладених у вироку визнав повністю і розповів про обставини ДТП.
Крім особистого визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненому злочині підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем ДТП, даними висновків судово-медичної експертизи (а.п.70-71) та судово-автотехнічної експертизи №412А від 14.11.2017 р.
Суд оцінивши наявні докази по справі обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.. 286 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував загальні засади призначення покарання, передбачені ст.. 65 КК України, а саме покарання призначене у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.
Як вбачається з даних про особу винного він щиро зізнався у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальну шкоду відшкодував. По місцю проживання та військової служби характеризується позитивно, вперше вчинив злочин, який відноситься до необережних, учасник бойових дій в районах антитерористичної операції.
Враховуючи зазначені обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 закон України «Про амністію у 2016 році» і звільнив його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував Закон України «Про амністію у 2016 році» перевірені судом апеляційної інстанції.
Згідно довідки №1368 від 04.07.2018 р. (а.п. 238) за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_7 під час проходження військової служби потребує прав водія для виконання завдань за призначенням.
Колегія суддів, враховуючи, що служба ОСОБА_7 проходить в особливий період для держави в зоні проведення військових операцій з захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, вважає за можливе на підставі ст.. 2, ст.. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування і додаткового покарання призначеного вироком суду у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слід змінити вирок суду в цій частині.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про необхідність зменшення розміру стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_9 моральної шкоди до 5 тисяч гривень, колегія суддів вважає такими, що не відповідають засадам виваженості, справедливості та розумності.
Стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 25000 грн моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла.

Як зазначено у вироку, суд, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, моральних страждань потерпілої, якій заподіяно тілесні ушкодження середньої степені важкості, з врахуванням засад виваженості, справедливості та розумності, а також, враховуючи часткове визнання позовних вимог обвинуваченимцивільним відповідачем ОСОБА_7 , вважає визначити моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.
Така грошова сума компенсацій моральних страждань, на думку суду апеляційної інстанції, є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілої, так і обвинуваченого.
За таких обставин апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405, 407, 408, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2018 року стосовно ОСОБА_7 змінити.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного за ч. 1 ст. 286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, на підставі ст.. 2 та ст.. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2