Справа № 283/1944/18
Провадження №1-кп/283/190/2018
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000439 від 10 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У матеріалах кримінального провадження міститься клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обраний обвинуваченому строк тримання під вартою закінчується 08 вересня 2018 року.
Вважає, що підстави для обрання більш м`яких запобіжних заходів відсутні, оскільки прокурором на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, зміст пред`явленого обвинувачення, репутацію обвинуваченого, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 обвинувачується, характеристику ОСОБА_4 , а також те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства вцілому. Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики, які були підставою для обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились по даний час. Відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, вказаним у клопотанні. При цьому менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вважає, що є підстави для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, його дружина не працює, а він є єдиним годувальником в сім`ї.

ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, підтримав думку адвоката. Зазначив, що переховуватись від суду не буде, оскільки провину визнає, завдавати удару потерпілому ножем не мав на меті, а лише здійснював самозахист.

У підготовче судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_6 , 05.09.2018 року через канцелярію суду подав заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку необхідністю залучення представника, а також про розгляд клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою без його участі.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Практика застосування рішень Європейського суду з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання обвинуваченого під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , суд відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування, суд враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей.
Суд зазначає, що ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, і не вживав жодних заходів для надання медичної допомоги потерпілому.
Зазначені чинники у сукупністю з покаранням, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину приводять до переконання, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним.
Крім того, обставини вчинення інкримінованого злочину свідчить про антисоціальну спрямованість обвинуваченого, що надає підстави для негативної оцінки моральних якостей обвинуваченого та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.
Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Крім того, ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_4 не має офіційного та стабільного джерела доходів.
Відповідно до характеристики, виданої ДОП Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, капітаном поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, він не працює.
Незважаючи на те, що обвинувачений в силу ст. 89 КПК України, раніше не судимий, обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, що є свідченням його підвищеної суспільної небезпеки та підтверджує доводи прокурора про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Також судом враховується ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.
На даний час в судовому засіданні не встановлено жодних нових обставин, які б свідчили про відсутність ризиків та необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 08 вересня 2018 року.

Стосовно клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, передумов у застосуванні обвинуваченому менш суворого виду запобіжного заходу на даний час не існує і такі не надані в судовому засіданні, а тому дане клопотання до задоволення не підлягає.

У підготовчому засіданні прокурор заявила клопотання про прийняття до розгляду цивільного позову в порядку ст. 128 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177,183 КПК України,суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жадень Дубровицького району Рівненської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з середньою освітою, одруженому, не працюючому, в силу ст.89 КК України не судимому, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 04 листопада 2018 року включно.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про прийняття до розгляду цивільного позову - задовольнити.
Визнати Коростишівську місцеву прокуратуру в інтересах держави в особі Малинської міської ради в особі виконавчого органу - фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради цивільним позивачем.
Визнати ОСОБА_4 цивільним відповідачем.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1