Справа № 152/469/18
Провадження1-кп/152/56/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргород Вінницької області в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 28.12.2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 18.01.2018 року Шаргородським районним судом Вінницької області звільненого від покарання, призначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.12.2015 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 2 грудня 2017 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в приміщенні пилорами, яка розташована в АДРЕСА_1 , побачив електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE», належну ОСОБА_6 , яку вирішив викрасти. З цією метою ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишив приміщення пилорами, та, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належну ОСОБА_6 електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 649,50 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 649,50 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту крадіжки, вчиненої при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 2 грудня 2017 року приблизно о 14 годині, він, перебуваючи в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області по вулиці Є.Казьмірова, в приміщенні пилорами, побачив електричну дриль, яку вирішив викрасти. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишив приміщення пилорами, він викрав вказану електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE», після чого разом з викраденою дрилю покинув приміщення пилорами.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчить повідомлення про вручення йому судових повісток. До суду від потерпілого поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду (а.п.31).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого ОСОБА_6 , з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку та з урахуванням думки потерпілого щодо покарання обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає. Суд також роз`яснив обвинуваченому, що у такому разі він позбавляється права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 2 грудня 2017 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в АДРЕСА_1 , в приміщенні пилорами побачив електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE», належну ОСОБА_6 , яку він вирішив викрасти. З цією метою ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишив приміщення пилорами, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належну ОСОБА_6 електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE» вартістю 649,50 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно довідки головного лікаря Шаргородської ЦРЛ №106 від 16.01.2018 року ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку лікаря нарколога з 31.08.2006 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.п. 102 ).

Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 21 від 22.03.2018 року ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 87 - 93).

Згідно з положеннями ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородським районним відділом з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 14.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше був засуджений та звільнений від відбування покарання. До адміністративної відповідальності не притягувався. ОСОБА_3 народився та проживає в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Після закінчення школи закінчив Мазурівське ПТУ-38, але за здобутою професією не працював. На даний час ніде не працює, займається тимчасовими заробітками. Не одружений, дітей на утриманні не має. Проживає одиноко в будинку, наданому йому виконкомом Пеньківської сільської ради, власного житла не має. Згідно довідки Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку в лікаря-нарколога на «Д» обліку з 31.08.2006 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання, як особа, схильна до зловживання спиртними напоями та бродяжництва; неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення крадіжок. Згідно рапорту дільничного офіцера поліції ОСОБА_3 характеризується негативно, схильний до зловживання спиртними напоями, надходили скарги на його поведінку. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства (обмеження або позбавлення волі на певний строк або арешту) не можливе (а.п. 51 - 53).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді арешту.

Речові докази по даному кримінальному провадженню згідно з положеннями ст. 100 КПК України підлягають поверненню потерпілому.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 429 гривень.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: електричну дриль марки ТМ «ВOSCH» моделі «РSВ 530 RE» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1