Справа № 136/1870/18
провадження №1-кп/136/174/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 07.09.2018, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 22.08.2018, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Журавлинка Народицького району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне зберігання бойових припасів, незаконно, без відповідного дозволу, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці незаконно придбала бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї 120 гвинтівочних патронів калібру 7,62x53 мм., які призначені для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон, після чого принесла їх додому, де незаконно зберігала їх у строк до 01.09.2018 у власному домогосподарстві, у якому вона проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
07.09.2018 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, підозрюваною ОСОБА_3 захисником -адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України.

Згідно з даною угодою обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях, активно сприяла розслідуванню та розкриттю кримінальних правопорушень, щиро розкаялась у вчиненому. Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.263 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчиненні кримінальні правопорушення і отримана згода обвинуваченої на його призначення. А саме: за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснивши, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачена ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавала. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК Україниє тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарання, передбаченим КК України.

Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 у власному домогосподарстві незаконно зберігала бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому її дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, за якими належить обвинуваченій призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до правил ст.100, 124 КПК України.

Також судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченій запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.09.2018 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 22.08.2018.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України тапризначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.09.2018 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме 120 гвинтівочних патронів калібру 7,62x53 мм., що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1144,00 грн.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1