Справа № 685/1282/17
Провадження № 1-кп/669/6/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір`я кримінальні провадження № 0000171 та № 0000381, об`єднаних судом в одне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котюржинці Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого там же по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

- 09 серпня 1999 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, 17, ч. 1 ст. 89, ст. 42, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 20 лютого 2001 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 215-3, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою на 1 рік;

- 11 лютого 2004 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22 березня 2005 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 06 листопада 2009 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 31 травня 2010 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 25 серпня 2016 року по відбуттю строку покарання;

- 08 серпня 2017 року Теофіпольським районним судом за ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 18 грудня 2017 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, із підвіконня спальної кімнати таємно викрав бувший у користуванні мобільний телефон, марки «Нокіа 1110», належний ОСОБА_8 , вартістю 250 грн. зі стартовим пакетом «Київстар», вартістю 25 грн. на загальну суму 275 грн.

Крім того, 30 травня 2017 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного господарства, що по АДРЕСА_1 , керуючи корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_10 , який в той час перебував у будинку, повторно таємно викрав належну йому кобилу гнідої масті, вагою 375 кг, вартістю 24 грн. за 1 кг живої ваги конини, загальною вартістю 9000 грн.

Вище вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України.

В подальшому, 29 жовтня 2017 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, через незамкнені двері проник до господарського приміщення по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав, належну ОСОБА_9 , бувшу у використанні бензопилу марки «VIPER», червоного кольору, вартістю 2550 грн., чим вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в квітні 2017 року, маючи не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на власній присадибній ділянці за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , поміж рослин картоплі умисно посіяв насіння снотворного маку та протягом травня-червня 2017 року, прополюючи рослини маку у декілька етапів з метою доведення рослин до стадії дозрівання, незаконно, без мети збуту, виростив 326 рослин, які згідно висновку експерта від 07 липня 2017 року № 801 є рослинами виду «мак снотворний» і містять наркотично активні алкалоїди опію, морфін та кодеїн, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 досудовим слідством обвинувачується в тому, що в кінці червня 2017 року, після незаконного вирощування снотворного маку на власній присадибній ділянці, зрізав частину вирощеного ним снотворного маку в кількості 146 рослин, які згідно висновку експерта від 07 липня 2017 року № 801 містять наркотично активні алкалоїди опію, морфін, кодеїн та є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу макової соломи, вага якої в перерахунку на висушену речовину становить 1708,5 г, та зберігав зазначені нарковмісні рослини без мети збуту в господарстві за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до їх вилучення працівниками поліції під час обшуку 05 липня 2017 року, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 визнав себе винним частково, у визнаному розкаявся та пояснив, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, він 30 травня 2017 року вчинив крадіжку мобільного телефона ОСОБА_8 , цього ж дня викрав кобилу гнідої масті ОСОБА_12 , якою поїхав верхи в смт. Теофіполь, де продав ОСОБА_13 за 6500 грн., а також в жовтні місяці 2017 року у вечірній час через незачинені двері зайшов до підсобного приміщення ОСОБА_11 , звідки викрав бензопилу, яку продав жителю с. Кунча Теофіпольського району ОСОБА_14 за 200 грн. та продукти харчування.

Категорично заперечив той факт, що він в квітні 2017 року, знаючи про заборону вирощування нарковмісних рослин, на власному городі посеред картоплі посіяв насіння маку, та на протягом травня-червня місяців прополював та сапав його, а згодом зірвав та зберігав за місцем свого проживання до вилучення працівниками поліції. Пояснив, що на присадибній земельній ділянці дійсно де-не-де росли дикорослі маківки, але він їх не сіяв, не обробляв. Крім того, такої кількості рослин маку не було і він їх не зрізав та не зберігав.

Крім власного часткового визнання, вина обвинуваченого частково доведена зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 30 травня 2017 року, після перебування в його житловому будинку ОСОБА_5 , ним було виявлено відсутність власного мобільного телефону марки «Нокіа 1110», який лежав на підвіконнику в спальній кімнаті, про що він повідомив працівників поліції. Зазначив, що будь-яких претензій до ОСОБА_5 він не має;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 30 травня 2017 року він власною кобилою допомагав нарізати рівчаки для садіння картоплі на земельній ділянці ОСОБА_5 . Після закінчення роботи він спільно з ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_15 вживали алкогольні напої, від яких він сп`янів та ліг спати в будинку господарів. Через деякий час прокинувся та виявив зникнення кобили, яку перед тим прив`язав до воза та залишив на подвір`ї в ОСОБА_5 .. Згодом від працівників поліції йому стало відомо, що належну йому кобилу викрав ОСОБА_5 , та продав невідомій особі в смт. Теофіполь;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він восени 2017 року надав в користування ОСОБА_11 власну бувшу у користуванні бензопилу марки «VIPER» червоного кольору, яку останній, з його слів, зберігав в підсобному приміщенні та інколи користувався нею. В кінці жовтня 2017 року ОСОБА_11 повідомив йому, що бензопилу викрадено невідомою особою. Пізніше він дізнався, що крадіжку його бензопили вчинив ОСОБА_5 , який продав її жителю с. Кунча Теофіпольського району;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_15 у вечірню пору доби принесли йому бензопилу в мішку та поклали біля огорожі, де вона пролежала 1,5-2 тижні. Як виглядала бензопила свідок не розглядав;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав, що ОСОБА_5 в травні 2017 року продав йому кобилу гнідої масті за 6500 гривень;

- даними протоколу огляду від 03 червня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_5 добровільно видав для огляду та вилучення належний ОСОБА_8 телефон марки «Нокіа» ( т.1 а.с. 78);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2017 року з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_5 відтворив дії, обстановку та обставини заволодіння телефоном потерпілого ОСОБА_8 , кобилою потерпілого ОСОБА_7 , (т.1 а.с. 98-104);

- даними довідки, виданої ФОП « ОСОБА_17 » про те, що вартість бувшого у використані мобільного телефона марки «Нокіа» станом на 30 травня 2017 року могла становити 250 грн., а стартового пакета «Київстар» - 25 грн. (т.1 а.с. 81);

- даними довідки, виданої ФГ «Кунчанський» про те, що вартість 1 кг живої ваги конини станом на 30 травня 2017 року становить 24 грн. (т.1 а.с. 82);

- даними протоколу огляду місця події від 06 листопада 2017 року з фототаблицями, відповідно до якого було оглянуто помешкання ОСОБА_16 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , в результаті якого свідок ОСОБА_16 добровільно видав працівникам поліції викрадену бензопилу марки «VIPER» червоного кольору (т.1 а.с. 165-168);

- даними довідки, виданої ФОП « ОСОБА_18 » про те, що вартість бензопили марки «VIPER» станом на 29 жовтня 2017 року могла становити 2550 грн. (т.1 а.с. 175);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2017 року з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_5 відтворив дії, обстановку та обставини заволодіння бензопилою марки «VIPER» потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с. 202-204).

Таким чином, оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, по епізодах з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у приміщення, по епізоду з потерпілим ОСОБА_9 повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані відповідно за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України.

Оцінюючи усі здобуті під час судового провадження докази обвинувачення та захисту з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 85 та 86 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміється, зокрема земельна ділянка.

Згідно ст..236 КПК України для участі в проведенні обшуку може бути запрошений, зокрема, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

В судовому засіданні досліджений протокол обшуку від 5 липня 2017 року (т.1 а.с.85-87), в якому зазначено, що 5 липня 2017 року в період часу з 17.21 год. до 18.40 год., у присутності двох понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю експерта-криміналіста ОСОБА_21 , із застосуванням технічних засобів фіксації - фотоапарату «Olimpus X-21» пред`явлено ОСОБА_5 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку .

У зв`язку із відмовою (частковим виданням) того, що вимагається, проведено обшук у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . З протоколу : «…Так, по середині кімнати на бетонному покритті коричневого кольору, а саме на підлозі, виявлено рослини зеленого кольору, які за ознаками схожі на рослини снотворного маку, які являють собою стовбури зеленого кольору з маковими головками та корінням із залишками землі, які є не висушеними В подальшому вищевказані виявлені рослини снотворного маку підраховано по відношенню до однієї рослини по корінню, загальна кількість якого становить 146 /сто сорок шість/ кущів, які в подальшому в присутності понятих поміщено в два поліпропіленових мішки білого кольору, з обох сторін, а саме головок рослин та коріння та в подальшому по периметру прошиті ниткою білого кольору, кінці якої зв`язані та скріплені двома паперовими бірками , на одній з яких присутні роз`яснювальні записи із підписами понятих, а на іншій відтиск мастичної печатки № 117 Теофіпольського ВнП , та в такий спосіб вилучено до Теофіпольського ВнП».

Крім того з протоколу слідує, що «.. В ході обшуку присадибної ділянки встановлено, що на ній розміщено різні дикоростучі рослини, а саме серед яких виявлено рослини снотворного маку. В подальшому виявлені рослини снотворного маку були вирвані та перераховані. Так, при перерахуванні кожного куща снотворного маку встановлено , що його загальна кількість становить 326 (триста двадцять шість) кущів, які являють собою стебло із маковими головками та корінням. В подальшому в присутності понятих рослини снотворного маку поміщені в три поліпропіленові мішки, горловини яких прошиті ниткою білого кольору, кінці якої зав`язані та скріплені паперовими бирками, на одній з яких нанесені надписи із роз`ясненням та підписами понятих, на інших відтиск мастичної печатки № 117 Теофіпольського ВнП, в такий спосіб вилучено до Теофіпольського ВнП. Більше нічого в ході проведення обшуку виявлено не було.»

Протокол підписано особою, в приміщенні якої проводився обшук ОСОБА_5 , понятими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та учасниками обшуку: Ст.ДОП ОСОБА_22 , інспектором з ЮП ОСОБА_23 , агрономом ОСОБА_24 .

Підпис експерта криміналіста ОСОБА_21 в протоколі відсутній.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлена й невідповідність протоколу обшуку від 5 липня 2017 року вимогам КПК України.

Так, в порушення вимог ч. 3 ст. 104 КПК України, у вступній частині протоколу жодним чином не зазначені відомості про всіх осіб під час проведення обшуку,зокрема, ст.ДОП ОСОБА_22 , інспектор з ЮП ОСОБА_23 , агроном ОСОБА_24 ( повністю імена, по батькові, дати народження і проживання). Більше того, обвинувачений ОСОБА_5 категорично заперечив присутність цих осіб при обшуку. Судом неодноразово вживались заходи по виклику в судове засідання свідка ОСОБА_24 , проте жодного разу останній в судове засідання не з`явився, та його явка для допиту в судовому засіданні не була забезпечена прокурором, що викликає об`єктивний сумнів у існуванні такої особи взагалі.

Прокурором для дослідження не було надано додатків до протоколу, якими мали б бути фото таблиці, що є порушенням ч. 1,3 ст..105 КПК, та жодних відомостей, які б вказували на ознаки культивування, вилучених в ході огляду рослин маку, таких як розпушування ґрунту, конкретні видимі сліди прополки, видалення бур`янів, поливу тощо.

Крім того, при проведенні обшуку 5 липня 2017 року, слідчим істотно порушені права обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки в порушення вимог ст. 224 КПК України ОСОБА_5 , який був учасником процесуальної дії і чиї права та законні інтереси були або могли бути обмеженні або порушенні, не було роз`яснено його процесуальних прав та обов`язків, передбачених КПК України та встановлену законом відповідальність, та не вручено копію протоколу.

Як вбачається зі змісту протоколу обшуку, такі права та обов`язки слідчим були роз`ясненні лише понятим ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

З огляду на наявні істотні порушення, в їх сукупності, при проведенні обшуку по АДРЕСА_1 та складанні за його результатами протоколу обшуку 5 липня 2017 року, суд визнає вказаний протокол обшуку недопустимим доказом, як такий, що отриманий з істотним порушенням вимог КПК України.

Крім того, слідчим ОСОБА_25 6 липня 2017 року винесено постанову про призначення експертизи наркотичних засобів (а.с. 89), згідно якої експерту для проведення експертизи надано дослівно: « вилучені із присадибної ділянки у ОСОБА_5 рослини, що ззовні схожі на рослини снотворного маку, у кількості п`ять снопів по 25 кущів у кожному, які вилучено і опечатано; та вилучені із однієї із кімнат житлового будинку у ОСОБА_5 рослини, що ззовні схожі на рослини снотворного маку, у кількості 326 штук, які вилучено та опечатано у два поліпропіленових мішки білого кольору.» Проте, зазначене вище не відповідає змісту протоколу обшуку, де мови про снопи взагалі не йде. В судовому засіданні слідчий ОСОБА_25 повідомив суду, що рослини, вилучені при обшуку були зв`язані в снопи після їх повторного огляду в присутності понятих, проте жодного процесуального документа з цього приводу слідчим винесено не було. Вказане викликає об`єктивний сумнів в суду, що експерту було надано саме вилучені під час обшуку 5 липня 2017 року в господарстві ОСОБА_5 , рослини схожі на рослини маку.

Суд критично відноситься до показань свідків обвинувачення ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були запрошенні понятими при проведенні обшуку, і вважає їх такими, що не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони є суперечливими, суттєво відрізняються . Так, свідки не змогли повідомити суду про осіб, присутніх при обшуку, яким чином було виявлено рослини схожі на мак та як їх вилучено, путались у свідченнях та змінювали їх.

Крім того, свідок ОСОБА_15 , допитана в якості свідка, показала суду, що ОСОБА_5 є її співмешканцем, категорично заперечила факт посіву, вирощування та зберігання останнім рослин маку, та підтвердила свідчення обвинувачення щодо відсутності під час обшуку осіб, вказаних слідчим у протоколі.

Таким чином, обвинувачення в частині того, що вилучені 5 липня 2017 року, під час обшуку в господарстві ОСОБА_5 , рослини маку в кількості 146 кущів та 326 кущів посіяні, вирощені та зберігались саме обвинуваченим ОСОБА_5 зводиться лише до припущень, які в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим не можуть бути покладені в основу обвинувачення і прийняті судом.

При цьому, прокурором та слідчим не встановлено під час досудового розслідування та не інкриміновано обвинуваченому, які саме дії він вчинив , на думку обвинувачення, для незаконного вирощування, а саме догляду (рихлення, прополювання, букетування, прорідження, полив, підживлення) за посівами та сходами з метою їх доведення до стадії дозрівання. Тобто не встановлено одну із складових злочину: об`єктивну сторону інкримінованого злочину. Як і недоведено, зважаючи на визнання судом протоколу обшуку недопустимим доказом, зберігання ОСОБА_5 рослин виду мак снотворний.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, чи мав обвинувачений можливість незаконно посіяти та вирощувати рослини маку снотворного та зберігати їх - не встановлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 17 та ч. 3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєні конкретного злочину повністю доведена належними, допустимими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Зокрема, суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Крім того, в п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 13 січня 2005 року «Капо проти Бельгії» значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі п. 2 ст. 6 Конвенції, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні, а саме в незаконному посіві та незаконному вирощуванні снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст..310 КК України, тобто у вчиненні злочину , передбаченого за ч. 2 ст. 310 КК України та незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст..310 КК України, предметом якого були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, в зв`язку з чим ОСОБА_5 підлягає виправданню в зв`язку з недоведеністю вчинення ним даних злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, у разі недоведеності вчинення кримінального правопорушення, а також у разі недоведеності, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Оскільки, обвинувачений підлягає виправданню, то процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в загальній сумі 989,60 грн. стягненню з останнього не підлягають, а компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України (т. 1. а.с.91).

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив, середньої тяжкості та тяжкий злочини, раніше судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується виключно негативно (а.с. 108, 184).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає те, що він щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності з урахуванням суспільної небезпеки скоєних злочинів, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 , не зробивши належних висновків, дані злочини вчинив після відбування покарання та звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про суспільну небезпечність останнього та його небажання стати на шлях виправлення, а тому за таких обставин його виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства у місцях позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року , то йому слід призначити покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань (т.1 а.с. 242-243).

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме майно, викрадене в потерпілих, підлягає поверненню останнім, наркотичні засоби знищенню.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 310, ч.2 ст.309 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даних злочинів.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки .

На підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років .

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 вересня 2018 року, зарахувавши йому в строк відбування покарання час затримання та перебування під вартою з 15 листопада 2017 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити той же тримання під вартою.

Речові докази:

- телефон марки «Нокіа 1110» зі стартовим пакетом «Київстар», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у його власності;

- бензопилу марки «VIPER» червоного кольору, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

- снотворний мак із присадибної ділянки в кількості 326 рослин та висушений снотворний мак із житлового будинку в кількості 146 рослин, які зберігаються в камері схову Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1