АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5037/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1062/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Київського ВП ГУНП України в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню №0002173 від 24.06.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду цілодобово, строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 18 серпня 2018 року, в межах строку досудового розслідування.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора,слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; здати на зберіганна до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. (75-77).

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 02.04.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУНП України в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 (а.с. 2-4)

В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що слідчим Київського ВП ГУНП в Харківські області ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002173 від 24.06.2017 року.

21 березня 2018 року у зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання, згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, вручено близькому родичу ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_7 (а.с. 39-40)

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що підозрюваний має зареєстроване та фактичне проживання, зі слів працює менеджером в ФОП ОСОБА_12 , наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду не має та що виконання ним процесуальних обов`язків і його належну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою, а саме - цілодобовий домашній арешт.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року та задовольнити клопотання, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та наявності ризиків, передбачених п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя виніс ухвалу у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України.
В клопотанні прокурора не зазначено належним чином обґрунтування на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, ч.1ст.177 КПК України.
Апеляційний суд вважає встановленим наявність лише ризиків передбаченого п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і погоджується з даним висновком слідчого судді.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, прокурор не зміг довести їх наявність.
Ст.131 КПК України визначає запобіжні заходи як вид забезпечення кримінального провадження.
Вимоги ч. 5 ст.132 КПК України слідчим при оформлені клопотання не виконані.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що після вручення повідомлення про підозру близькому родичу ОСОБА_7 матері - ОСОБА_11 , останній у порядку ст. ст. 133, 135 КПК України неодноразово (більше трьох разів) викликався по номерам мобільного телефону до СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області для допиту його в якості підозрюваного, на що останній в телефонній розмові повідомив, що не буде з`являтися за викликом слідчого судовою колегією не приймається, оскільки цей факт не був зазначений в клопотанні слідчого та не підтверджений матеріалами справи.
Клопотання слідчого на відміну від апеляції прокурора не містить посилання, що підозрюваний перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчий суддя розглядав справу в межах клопотання та доданих до нього в обґрунтування матеріалів.
Доводи прокурора щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам КПК України неспроможні.
Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, оцінив в сукупності обставини, визначені ст.178 КПК України, а також те, що підозрюваний має зареєстроване та фактичне проживання, зі слів працює менеджером в ФОП ОСОБА_12 , наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду не має , а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що цілодобовий домашній арешт ОСОБА_7 та виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_7 ст.181 та ч.5 ст.194 КПК України слідчим суддею.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178, 181, 184, 193, 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином мотивував своє рішення.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
Доводи прокурора про те, що підозрюваний в дійсний час не являється на слідчі дії виходять за межі апеляційної скарги.
Судова колегія акцентує увагу прокурора що він не позбавлений права скористуватись вимогами ст.200 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляції прокурора апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року щодо обрання у відношенні підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 18 серпня 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді