Справа № 420/79/18
Провадження № 11-кп/782/165/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 12 квітня 2018 року, якою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, громадянина України, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України закрито,

В с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , звільнено від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст. 309 КК України та кримінальне провадження за ч.1 ст. 309 КК України закрито.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Луганської області ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилаючись на вимоги ст. 370 КПК України та положення п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 року, ст.ст.1,14 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», прокурор вказує, що судом не взято до уваги те, що обвинувачений проходив лікування за направленням лікаря-психіатра та у психіатричному закладі, а не у лікаря-нарколога у наркологічному закладі, діагноз, встановлений ОСОБА_7 , не містить відомостей щодо захворювання на «наркоманію», та його залежність від наркотичних засобів.

Судом не вирішено питання добровільності звернення обвинуваченого до лікувального закладу, не перевірено мотивів такого звернення, попередніх проявів хвороби, тощо, не допитано лікаря-нарколога або експерта.

В змінах і доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 347,348 КПК України, обвинувальний акт під час судового розгляду прокурором не оголошувався, головуючим по справі особа обвинуваченого не встановлювалась, суть обвинувачення йому не роз`яснювалась, та суд одразу перейшов до розгляду клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом не встановлено чи мало місце діяння, чи має воно склад злочину та чи винна особа у його вчиненні. Судом також не з`ясовано питання щодо надання обвинуваченим згоди на його звільнення від кримінальної відповідальності.

В запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що головуючим по справі було з`ясовано особу обвинуваченого, його анкетні дані, суть обвинувачення, підставу його звільнення та його право заперечувати проти закриття провадження, після чого вже було заявлено клопотання.

При заявлені клопотання з`ясовувалась думка всіх учасників процесу, у тому числі і думка прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання. В матеріалах справи мається довідка Сватівської обласної психіатричної лікарні, відповідно якої ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікарні та пройшов курс лікування.

Вказує, що жодною стороною під час розгляду справи не було заявлено клопотання про допит лікаря-нарколога.

Тому захисник вважає, що судом першої інстанції враховані всі обставини та постановлено ухвалу з дотриманням вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно вимог ст. 347 КПК України після закінчення підготовчих дій головуючий оголошує про початок судового розгляду.

Судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту, якщо учасники судового провадження не заявили клопотання про оголошення обвинувального акту в повному обсязі.

Відповідно ст. 348 КПК України після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Судом першої інстанції вказаних вимог не було дотримано.

Згідно журналу судового засідання від 19.03.2018 року та аудіозапису судового засідання, до початку судового розгляду захисником ОСОБА_6 заявлено письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 .

В порушення вимог статей 347, 348 КПК України, судовий розгляд розпочався з порушенням встановленого КПК порядку, без оголошення прокурором обвинувального акту, суд не встановив особу обвинуваченого, не роз`яснив ОСОБА_7 суть обвинувачення, не з`ясував, чи зрозуміла вона йому, чи визнає він себе винним, чи бажає давати показання, натомість одразу перейшов до розгляду клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності.

Також суддею першої інстанції не було дотримано вимог ч.4 ст. 349 КПК України та не допитано обвинуваченого, якого суд повинен був допитати обов`язково, ніяких свідчень щодо відмови ОСОБА_7 від давання показань, згідно аудіозапису судового засідання, не встановлено.

Таким чином судом взагалі не встановлена подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно ч.3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В порушення даних вимог закону, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_7 страждає на наркоманію та потребує лікування, або має фізичну чи психологічну залежність внаслідок вживання наркотичних засобів, оскільки згідно довідки Сватівської обласної психіатричної лікарні від 26.03.2018 року, ОСОБА_7 не був встановлений діагноз «наркоманія», як того передбачає ч.4 ст. 309 КК України.

Суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_7 пройшов курс лікування у психіатричній лікарні, що не відповідає вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», оскільки особа, яка зловживає наркотичними засобами і відносно якої встановлено діагноз наркоманія, потребує лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог видає направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

Згідно журналу судових засідань від 19.03.2018 року, 12.04.2018 року та прослуханого аудіозапису, судом також не з`ясовано під час розгляду клопотання захисника, згоду або заперечення ОСОБА_7 щодо його звільнення від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України також є підставою для скасування судового рішення.

Під час нового судового розгляду, який належить провести з додержанням вимог кримінального процесуального законодавства, слід в повній мірі дослідити надані сторонами докази, дати їм, а також наведеним в апеляційній скарзі доводам належну оцінку, розглянути клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, з`ясувавши з якою метою: вилікуватися від наркоманії чи ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин ОСОБА_7 пройшов курс лікування, і залежно від отриманих результатів прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 12 квітня 2018 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України закрито, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3