Справа № 349/612/18
Провадження № 1-кс/349/121/18
У Х В А Л А
25 квітня 2018 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання заступника начальника слідчого відділення Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000087про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , яке відповідає вимогам ст.ст. 183 -184 КПК України.

Прокурор просить обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний заперечує та просить обрати запобіжний захід у виді особистої поруки.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить застосувати більш м`який запобіжний захід з тих підстав, що відсутні будь-які ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є неправильною. Дії ОСОБА_4 необхідно було кваліфікувати за ч.1 ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене з перевищенням меж необхідної оборони. У зв`язку з цим клопотав застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, передавши його на поруки сільському голові с.Колоколин ОСОБА_7 та депутатам сільської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які подали заяви про бажання взяти особу на поруки.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази за даними матеріалами, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а клопотання захисника не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання

ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор в суді довів, що існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Зокрема, за матеріалами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 22 квітня 2018 року о 16 год. 00 хв. під час футбольного матчу на сільському стадіоні с.Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 розпивали спиртні напої. Приблизно о 17 год. 30 хв. з метою продовжити вживання спиртного вони направились на територію Колоколинської загальноосвітньої школи, де спожили ще 0,5 літр горілки. Після цього попрямували до сільського магазину. Перебуваючи біля магазину ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов ззаду до ОСОБА_4 та наніс йому один удар ногою в ділянку спини. Обурившись такою протиправною поведінкою ОСОБА_13 , ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх вчинити та передбачаючи можливі наслідки щодо життя та здоров`я останнього, умисно наніс ОСОБА_13 три цілеспрямовані удари кулаками обох рук в ділянку обличчя та грудної клітки, від чого останній упав на землю. Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_4 сів на живіт ОСОБА_13 та наніс йому ще не менше п`яти цілеспрямованих ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та голови. Після чого ОСОБА_11 відтягнув ОСОБА_4 від ОСОБА_13 . Приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_13 з метою з`ясувати відносини підійшов до ОСОБА_4 та виражаючись в його сторону нецензурними словами, схопив його за одяг і почав штовхати. ОСОБА_4 , маючи на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх вчинити та передбачаючи можливі наслідки щодо життя та здоров`я ОСОБА_13 , умисно наніс йому ще не менше п`яти цілеспрямованих ударів кулаками обох рук в ділянку голови та обличчя спереду. В подальшому внаслідок взаємної штовханини ОСОБА_4 та ОСОБА_13 впали на землю, після чого конфлікт між ними був припинений ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_13 направився до свого місця проживання та ліг спати. Наступного дня, а саме 23 квітня 2018 року приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_13 був виявлений без свідомості у ліжку своєї кімнати матір`ю. Автомобілем швидкої медичної допомоги ОСОБА_13 о 09 год. 00 хв. було доставлено до Рогатинської центральної районної лікарні та поміщено в реанімаційне відділення. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_13 цього ж дня було госпіталізовано до Івано-Франківської обласної клінічної лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 06 год. 45 хв. він помер. Унаслідок умисно нанесених ОСОБА_4 ударів ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми в правій півкулі головного мозку та лобній ділянці голови зліва, субарахноїдального крововиливу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.
Причетність ОСОБА_4 до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження №0000087, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявою ОСОБА_4 про щире розкаяння у вчиненому, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який підтвердив факт нанесення численних ударів в ділянку обличчя та голови ОСОБА_13 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , які підтвердили конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , в ході якого ОСОБА_4 спричинив останньому тілесні ушкодження, іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування таких ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4, ч.1 ст. 177 КПК України , як переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на свідків, які є його товаришами; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Так підозрюваний є особою молодого віку, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, троє осіб: сільський голова с.Колоколин ОСОБА_7 та депутати сільської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подали письмові заяви про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а за змістом ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я визнається найвищою соціальною цінністю.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На підставі наведеного, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, з метою запобігти переховуванню від органів досудового розслідування або суду, незаконному впливу на свідків, які є його товаришами, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

На підставі наведеного, а також враховуючи те, що ч.4 ст.183 КПК України не забороняє , а лише дає право слідчому судді не визначати розмір застави у вказаних випадках, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ст. ст. 182, 183 КПК України заставу необхідно визначити в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 140 960 гривень та покласти на підозрюваного у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Така застава буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України. Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесять днів, до 21 червня 2018 року, включно.

Визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 140 960 гривень.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги,ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1