Справа № 464/2733/18
пр.№ 1-кс/464/1116/18
У Х В А Л А

17 травня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу домашній арешт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в :

слідчий СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000841. Покликається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, а також переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, немає стійких соціальних зв`язків, притягувався до кримінальної відповідальності. Відтак саме домашній арешт запобігатиме вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, а підозрюваний проти такого заперечив в частині цілодобового домашнього арешту, так як працює; вину не визнає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2018 року до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000841, в якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Даним клопотанням з доданими документами з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується: даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 березня 2018 року; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , які є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицією, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Встановлено, що ОСОБА_4 , 1979 року народження, має місце проживання та реєстрації, громадянин України, працює автослюсарем ІП «АІС-Захід», має формальну характеристику за місцем проживання, неодружений, згідно із ст.89 КК України судимості немає.

Відповідно до положень ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, його вік, стан здоров`я, сімейний стан (неодружений), майновий стан (працює), особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимості немає, слідчий суддя приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що застосування до підозрюваного домашнього арешту запобігатиме ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
За наведених вище обставин інший, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, більш м*який запобіжний захід, застосований бути не може; саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
З урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, слід застосувати до підозрюваного домашній арешт, що полягатиме у забороні підозрюваному залишати своє житло у певний період доби, що надасть можливість працювати, зобов`язавши підозрюваного (обвинуваченого) прибувати за кожною вимогою до суду, відділу поліції та прокуратури (ч.5 ст.194 КПК України).

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання задоволити частково.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати у період з 20.00 год. по 7.00 год. своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши підозрюваного (обвинуваченого) прибувати за кожною вимогою до суду, відділу поліції та прокуратури.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 17 липня 2018 року включно.

Ухвалу для виконання передати Сихівському відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1