Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/872/18
Провадження по справі № 1-кс/514/279/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2018 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, внесене в кримінальному провадженні № 0000183 від 06 червня 2018 року слідчим СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене заступником керівника Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В :

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням заступника керівника Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

З даного клопотання вбачається, що в провадженні СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000183 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2018 року за заявою ОСОБА_6 про те, що колишній голова ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , шляхом зловживання службовим становищем привласнив майно громади.

Так, 18 червня 2018 року ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до відповідних договорів, укладених між ІНФОРМАЦІЯ_3 та ФО-П ОСОБА_8 , товарних накладних, квитанцій, рахунків, документів гарантійного обслуговування, руху банківських коштів, документів, що підтверджують сплату сільською радою коштів, що знаходяться у ФО-П ОСОБА_8 , які наявні у неї за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідних договорів, укладених між ІНФОРМАЦІЯ_3 та ФО-П ОСОБА_9 , товарних накладних, квитанцій, рахунків, документів гарантійного обслуговування, руху банківських коштів, документів, що підтверджують сплату сільською радою коштів, що знаходяться у ФО-П ОСОБА_9 , які наявні у нього за адресою: АДРЕСА_2 .

18 червня 2018 року ФО-П ОСОБА_8 було надано товарну накладну № 512 від 16.11.2016 у володінні якої вона знаходилась, з правом огляду та подальшого вилучення оригіналів вищезазначених документів, які мають значення речових доказів і

ФО-П ОСОБА_9 надано товарні накладні №№814, 815 від 15.11.2017 року та рахунки № НОМЕР_1 та № 815 у володінні якого вони знаходились, з правом огляду та подальшого вилучення оригіналів вищезазначених документів, які мають значення речових доказів.

Оскільки зазначене майно є тимчасово вилученим, вилучені речі є речовими доказами та будуть використані в подальшому в процесі доказування, слідчий звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт цього майна.

В судове засідання слідчий не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновків про таке.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За приписами ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на зазначене майно, яке відповідає вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, підлягає задоволенню з метою його збереження задля подальшого використання в процесі доказування.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- товарну накладну № 512 від 16.11.2016;

- товарну накладну № 814 від 15.11.2017;

- товарну накладну № 815 від 15.11.2017;

- рахунок № 814;

- рахунок № 815.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1