Справа № 457/78/18
провадження №1-кп/457/59/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000015 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 11 грудня 2008 року ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, звільненого умовно-достроково 20 вересня 2012 року з Личаківської ВК №30 ДПСУ у Львівській області із невідбутим терміном 7 місяців 18 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в :
05 січня 2018 року о 19 год. 25 хв. ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, маючи намір на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, перебуваючи на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , через незачинені на замок вхідні двері проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 де проживає сім`я ОСОБА_5 та перебуваючи в коридорному приміщенні даної квартири, повторно, таємно, намагався викрасти із гаманця належного ОСОБА_6 , який знаходився в кишені куртки останнього, яка висіла на вішаку прихожої належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 120 євро, вартістю згідно довідки 33,7981 гривень за 1 євро та 200 гривень, а всього на загальну суму 4255,77 гривень, однак свого злочинного наміру до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, тому що був затриманий ОСОБА_7 .
Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочинів, зокрема суду пояснив, що він дійсно проник у квартиру сім`ї ОСОБА_5 , де намагався викрасти кошти, які були в гаманці. Крадіжку намагався вчинити під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом у відкритому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є тяжким злочином.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, а саме те, що він на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, є інвалідом третьої групи, за місцем проживання характеризується позитивно, висновок Дрогобицького МРВ з питань пробації, відповідно до якого покарання ОСОБА_3 у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування спеціальних виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, а також враховує думку потерпілого, який матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що обвинувачений не працює, суд вважає, що покарання йому слід обрати за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковано вчинений ним злочини. Беручи до уваги обставини справи, стан здоров`я обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, висновок органу пробації, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покараня у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речовий доказ одну купюру номіналом сто євро (серія х8), одну купюру номіналом двадцять євро (серія UB), одну купюру номіналом сто гривень (серія МД4059941), одну купюру номіналом сто гривень(серія СВ5614319), які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1