УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій останній зазначив, що він є потерпілим і цивільним позивачем у кримінальних провадженнях № 420 160 000 000 011 25 та № 220 180 000 000 001 27. На підставі наданих кримінальним процесуальним законом прав він звернувся до прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у вказаному провадженні, з клопотанням від 12.06.2018 про надання йому інформації про документи, що надходили до СБ України, та мають суттєве значення у вказаному вище кримінальному провадженні.

У подальшому 25.06.2018 ОСОБА_2 отримав постанову прокурора ОСОБА_3 від 14.06.2018, якою процесуальний керівник відмовив у задоволенні клопотання заявника.

Вважаючи вказане рішення незаконним, ОСОБА_2 просив слідчого суддю викликати у судове засідання слідчих СБ України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 420 160 000 000 011 25 та № 220 180 000 000 001 27, та витребувати у них документи, що стосуються ПАТ «Міський комерційний банк», визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_3 в частині ненадання заявнику витребуваної ним інформації незаконною, покласти на нього певні обовязки.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, визначені види бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень вказаної статті бездіяльність слідчого та прокурора, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Вказаний у ст. 303 КПК перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, з наведеного у скарзі витікає, що заявник оскаржує бездіяльність прокурора ОСОБА_3 , яка полягає у ненаданні за клопотанням заявника інформації щодо документів, що надходили до СБ України, та мають значення у вказаному вище кримінальному провадженні.

Водночас, приймаючи до уваги положення ст. 303 КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані заявником дії не підлягають оскарженню, оскільки не відповідають переліку, визначеному ст. 303 КПК.

У силу ч.1 ст.7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені змагальність сторін та диспозитивність.

Наведене дає підстави для висновку, що слідчий суддя під час розгляду скарг, поданих у порядку ст. 303 КПК, має керуватися положеннями ст. 7 КПК.

Враховуючи, що змагальність у кримінальному провадженні передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ч.1 ст.22 КПК), приймаючи до уваги положення про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав (ч.1 ст.26 КПК), слідчий суддя діє лише в межах визначених КПК повноважень та не має права на свій розсуд визначати предмет оскарження або ж самостійно формулювати вимоги скарги. Відповідно до ст. 22, 26 КПК зазначене віднесене виключно до прав особи, яка звернулася з відповідною скаргою.

Отже, заявником оскаржується бездіяльності, яка у порядку ст. 303 КПК оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч.4 ст.304 КПК має відмовити у відкритті провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 7, 22, 26, 135, 303, 304, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях № 420 160 000 000 011 25 та № 220 180 000 000 001 27 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1