Справа № 755/1928/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 26 червня 2017 року, у точно не встановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , де знаходився з її дозволу тривалий час у її відсутність, в цей час в нього виник злочинний умисел, направлений та таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, а саме викрадення ювелірних прикрас з золота, що належать ОСОБА_4 . Так, достовірно знаючи місце зберігання цінних речей, що належать ОСОБА_4 , ОСОБА_5 скориставшись її відсутністю та тим, що за ним ніхто не спостерігає, так як знаходився протягом тривалого часу в квартирі один, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення в свою користь, пройшов до кімнати, де в ящику комоду дістав валізу з-під ноутбука, з кишені даної валізи дістав золоту каблучку з камінцями та золоті сережки з обрамленням з білого золота та камінцями, та поклав до кишені свого одягу, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
25 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0009261 між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 25 січня 2018 року, потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0009261 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження. Сторони домовилися, що на підозрюваного ОСОБА_5 покладається обов`язок вчинення на користь потерпілої ОСОБА_4 наступних дій, а саме відшкодування матеріальних збитків в наслідок скоєння кримінального правопорушення в розмірі 4601, 97 грн. та матеріальних збитків в розмірі 5500 гривен в повному обсязі, протягом одного місяця з моменту укладання угоди.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 січня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0009261.
ОСОБА_5 визнати винним ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: золоті сережки, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , потерпілій та прокурору.
Суддя