Справа № 457/392/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/693/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич Львівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 25.04.2017 року відносно неї по ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 25.04.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 25.04.2017 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, і призначено їй покарання: за ч. 5 ст. 191 КК України - у виді 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності строком 1(один) рік 1 (один) місяць, та з конфіскацією належного їй майна; за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності строком 1 (один) рік 1 (один) місяць, та з конфіскацією належного їй майна.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог обвинувачена зазначає, що в мотивувальній частині вироку міститься покликання суду про дотримання процесуального порядку, передбаченого вимогами ч.3 ст.349 КПК України, що не узгоджується зі змістом аудіозапису та вироком суду.

Як зазначено у вироку суду та вбачається зі звукозапису судового засідання обвинувачена вказала, що визнає вину повністю та відмовилася від дачі показів на підставі ст.63 Конституції України.

При цьому обвинувачена не давала жодних показань щодо суті пред`явленого їй обвинувачення, не зазначала в своїх показаннях фактичних обставин злочинів, в яких вона обвинувачувалась, таких як час, місце, спосіб, мотиви вчинення злочинів, наслідків злочину та заподіяної шкоди.

Вважає, що суд першої інстанції був позбавлений можливості реально оцінити показання обвинуваченої на відповідність фактичним обставинам справи, які викладені в обвинуваченні, та встановити чи дійсно вона визнає себе винною у вчинені злочинів.

Фактично допит як обвинуваченої суд не провів.

В порушення вимог ст.349 КПК України суд першої інстанції обмежився лише формальною вказівкою про те, що допитана у судовому засіданні обвинувачена винною себе визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому і підтвердила обставини вчинення нею злочину.

Суд, порушуючи дану норму закону послався на зізнавальні показання, але при цьому не зазначив ці показання у вироку, оскільки таких показань обвинувачена фактично не давала.

Крім того, суд у мотивувальній частині вироку послався як на показання обвинуваченої так і на те, що вина обвинуваченої доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, але як вбачається з вироку та відповідно до аудіозапису судового засідання інші докази не досліджувались.

При апеляційному розгляді справи обвинувачена та її захисник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», 03 червня 2015 року, перебуваючи у приміщенні вказаного відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23а, зловживаючи своїм службовим становищем з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , отримала від останнього 25 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України, становило 513 000 гривень, під виглядом їх отримання для укладення договору банківського вкладу між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк» на суму 25 000 доларів США із процентною ставкою 11.5% річних та зарахування вказаної суми грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, проте вказаного договору банківського вкладу не уклала та отримані грошові кошти на відповідний банківський рахунок не зарахувала, а заволоділа ними та розпорядилась на власний розсуд. Для прикриття свого злочинного умислу та створення перед ОСОБА_9 видимості реальності укладення договору банківського вкладу та зарахування наданих ним грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», 03 червня 2015 року, перебуваючи у приміщенні вказаного відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23, маючи безперешкодний доступ до бланків, документів та печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», умисно склала завідомо неправдиві офіційні документи - заявку-договір про розміщення банківського вкладу (депозитний) «Тільки для своїх» №10-11304890 від 03 червня 2015 року між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк», та заяву на прийом готівки №985 від 03 червня 2015 року від імені Фецяка 1.В., які власноручно підписала, завірила відтисками печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» та видала ОСОБА_9 . Окрім цього, для прикриття свого злочинного умислу та створення перед ОСОБА_9 видимості реальності укладення договору банківського вкладу та отримання ним процентів по вказаному договору, ОСОБА_6 з липня 2015 року по серпень 2015 року включно щомісячно повертала ОСОБА_9 близько 200 доларів США під виглядом сплати процентів по депозиту, повернувши останньому грошові кошти в загальній сумі 400 доларів США. Внаслідок вчинення злочинних дій у вказаний спосіб ОСОБА_6 завдала ОСОБА_9 матеріальну шкоду у великих розмірах у сумі 24 600 доларів США, що згідну офіційного курсу Національного Банку України, становило 504 792 гривні.
Крім цього, ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», 03 червня 2015 року, перебуваючи у приміщенні вказаного відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23, з метою прикриття свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 та створення перед ним видимості реальності укладення договору банківського вкладу та зарахування наданих ним грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, маючи безперешкодний доступ до бланків, документів та печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», умисно склала завідомо неправдиві офіційні документи - заяву-договір про розміщення банківського вкладу (депозитний) «Тільки для своїх» №10-11304890 від 03 червня 2015 року між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк», та заяву на прийом готівки №985 від 03 червня 2015 року від імені ОСОБА_9 , які власноручно підписала, завірила відтисками печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» та видала ОСОБА_9
05 червня 2015 року, ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», перебуваючи у приміщенні вказаного відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23а, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , отримала від останнього 25 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 513 000 гривень під виглядом їх отримання для укладення договору банківського вкладу між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк» на суму 25 000 доларів США із процентною ставкою 11,5% річних та зарахування вказаної суми грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, проте вказаного договору банківського вкладу не уклала та отримані грошові кошти на відповідний банківський рахунок не зарахувала, а заволоділа ними та розпорядилась на власний розсуд. Для прикриття свого злочинного умислу та створення перед ОСОБА_9 видимості реальності укладеній договору банківського вкладу та зарахування наданих ним грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, ОСОБА_6 , будучи службовою особою - начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», 05 червня 2015 року, перебуваючи у приміщенні вказаного відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23, маючи безперешкодний доступ до бланків, документів та печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», умисно склала завідомо неправдиві офіційні документи - заявку-договір про розміщення банківського вкладу (депозитний) «Тільки для своїх» №10- 11304895 від 05 червня 2015 року між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк», та заяву на прийом готівки № 989 від 05 червня 2015 року від імені ОСОБА_9 , які власноручно підписала, завірила відтисками печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» та видала ОСОБА_9 . Окрім цього, для прикриття свого злочинного умислу та створення перед ОСОБА_9 видимості реальності укладення договору банківського вкладу та отримання ним процентів по вказаному договору, ОСОБА_6 з липня 2015 року по серпень 2015 року включно щомісячно повертала ОСОБА_9 близько 200 доларів США під виглядом сплати процентів по депозиту, повернувши останньому грошові кошти в загальній сумі 400 доларів США. Внаслідок вчинення злочинних дій у вказаний спосіб ОСОБА_6 завдала ОСОБА_9 матеріальну шкоду у великих розмірах у сумі 24 600 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України, становило 504 792 гривні.
Крім цього, ОСОБА_6 , будучи службовою особою начальником Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» 05 червня 2015 року, перебуваючи у приміщенні відділення банку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 23, з метою прикриття свого злочинного умислу та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 та створення перед ним видимості реального укладення договору банківського вкладу та зарахування наданих ним грошових коштів на банківський рахунок, відкритий відповідно до цього договору, маючи безперешкодний доступ до бланків, документів та печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк», умисно склала завідомо неправдиві офіційні документи - заявку-договір про розміщення банківського вкладу (депозитний) «Тільки для своїх» №10- 11304895 від 05 червня 2015 року між ОСОБА_9 та ПАТ «Укрінбанк», та заяву на прийом готівки № 989 від 05 червня 2015 року від імені ОСОБА_9 , які власноручно підписала, завірила відтисками печатки Трускавецького відділення ПАТ «Укрінбанк» та видала ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідача, обвинувачену, захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обвинувачена в своїй апеляційній сказі зазначає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які проявились зокрема у тому, що в порушення вимог ст.349 КПК України, суд першої інстанції послався на зізнавальні показання обвинуваченої, але при цьому не зазначив ці показання у вироку, оскільки таких показань обвинувачена ОСОБА_6 фактично не давала.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст,цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із звукозапису попереднього судового засідання від 06.04.2017 року, обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому визнала в повному обсязі, зазначила, що шкодує, що так сталось і розкаялась у вчиненому. Почала давати пояснення по суті, однак головуюча у справі зупинила обвинувачену, оскільки це не передбачено вимогами кримінального процесуального закону. В подальшому, вже в судовому засіданні 24.04.2017 і 25.04.2017 року головуюча належним чином роз`яснила всім учасникам процесу наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України. Заперечень проти такого порядку розгляду кримінального провадження від учасників процесу не поступило.

В судовому засіданні 25.04.2017 року обвинувачена ОСОБА_6 знову визнала свою вину повністю, однак вже відмовилась від дачі пояснень по суті справи на підставі ст. 63 Конституції України, при цьому зазначила, що зробила висновки для себе, шкодує про вчинене, вказала, збіг обставин заставив її вчинити злочин. Також ОСОБА_6 повністю підтвердила ті обставини, які викладені в обвинувальному акті.

За таких умов колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції повністю дотримався процесуального порядку, передбаченого вимогами ч.3 ст.349 КПК України. А відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченої є безпідставними та необґрунтованими.

Суд вірно визнав фактичні обставини справи доведеними через наявні у матеріалах кримінального провадження докази.

Суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, її матеріальне та сімейне становище, стан здоров`я, призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд вірно відніс щире каяття обвинуваченої, активне сприяння у розкритті злочину, а також врахував думку потерпілого, який жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування вироку і направлення справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 25.04.2017 року відносно ОСОБА_6 по ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України залишити без змін, а апеляцію обвинуваченої ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10