Справа № 523/3836/16-к
Провадження №1-кс/523/548/16
УХВАЛА

23.03.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку затриманих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000103 від 17.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_2 , рукавицю, ключі в кількості 5 штук, вилучені в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на майно, а саме: мобільний телефон, марки «Bravis» в корпусі чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_4 та карткою мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_5 , банківську картку Master Card № НОМЕР_6 , електронний пристрій № 4BTX940LCD, електронний пристрій з ключем, три квитанції ломбарду «Скарбниця», карта пам`яті на 32GB вилучене в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до даного клопотання, встановлено, що 17.03.2016 року, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , направлену на таємне викрадення чужого майна з автомобілів громадян на території м.Одеси, попередньо розподіливши між собою ролі для завершення свого злочинного умислу до кінця, шляхом застосування спеціального пристрою для відмикання сигналізації замків автомобілів для подальшого проникнення до салонів автомобілів та заволодінням майно громадян. Далі, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , 17.03.2016 року близько 18 години 30 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, роз`їжджали по місту Одеса на автомобілі «Mitsubishi Lancer», д/н « НОМЕР_7 », який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 та підшукували особу, у якої можливо викрасти належне їй майно з її автомобіля. В подальшому, 17.03.2016 року, близько 19 години 15 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 приїхали на вищезазначеному автомобілі «Mitsubishi Lancer», на автостоянку, яка розташована поблизу магазину «Віртус», що за адресою: м.Одеса, вул.Михайла Грушевського, 52 А, де помітили автомобіль «Кіа Magentis», д/н « НОМЕР_8 », з якого вийшла його власниця - ОСОБА_7 , майно якої ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визначили об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, в момент постановки ОСОБА_8 на сигналізацію свого автомобіля, ОСОБА_6 за допомогою спеціального пристрою проскакував радіохвилі сигналізації автомобіля ОСОБА_7 , після чого, зняв сигналізацію та відімкнув замки дверей автомобіля ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, відімкнувводійські двері вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав з переднього пасажирського сидіння сумочку коричневого кольору, яка не представляє матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон, марки «Lenovo А 650», вартістю 3000 гривень, паспорт громадянки України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 , пропуск на територію військової частини НОМЕР_9 та в штаб на ім`я ОСОБА_9 , різноманітна косметика та зв`язка ключів, які не представляють матеріальної цінності та отримав первинну можливість розпорядитись майном (продати, передати, приховати тощо), викраденим у ОСОБА_7 .Однак, після заволодіння майном ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 були затримані співробітниками ГУНП в Одеській області.Згідно клопотання своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.
В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування 17 березня 2016 року слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого у підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , були вилучені його особисті речі, а саме: мобільний телефон, марки Samsung в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , з карткою мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_2 ; рукавиця; ключі у кількості 5 штук.

Крім того, в клопотанні слідчим також зазначено, що в ході досудового розслідування 17 березня 2016 року слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені його особисті речі, а саме: мобільний телефон, марки «Bravis» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_10 , з карткою мобільного оператору «Лайф» № НОМЕР_4 та карткою мобільного оператору «Лайф» з № НОМЕР_5 ; банківська картка Master Card № НОМЕР_6 ; електронний пристрій № 4BTX940LCD; електронний пристрій з ключем; три квитанції ломбарду «Скарбниця»; карта пам`яті на 32GB.

В клопотанні слідчий, посилаючись на вищевикладене, а також те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані предмети, мають суттєве значення в якості речових доказів, що підлягають доказуванню вини у кримінальному провадженні, просив накласти на вказане в клопотанні тимчасово вилучене в ході обшуку затриманих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, мотивуючи тими ж підставами, що вказані в самому клопотанні.
Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням та долученими до нього документами, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК, згідно із якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту поданого клопотання та долучених до нього документів затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було здійснено 17.03.2016 року, про що складено відповідні протоколи про їх затримання. Цього ж дня, а саме 17.03.2016 року у вказаних осіб було вилучено їх особисті речі при здійсненні їх затримання, на які слідчий в поданому клопотанні просить накласти арешт, однак звертається до суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене 17.03.2016 року майно лише 22.03.2016 року.

Статтею ж 171 частиною 5 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Згідно ст. 169 ч.3 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Таким чином, ознайомившись із поданим клопотанням та долученими до нього документами, враховуючи, що слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно пізніше ніж передбачено законодавством, адже згідно ст.171 ч.5 КПК України мало б бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, у зв`язку із чим вилучено майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено, а також приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування підстав стосовно необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні майно, слідчим суддею не встановлено достатніх підстав для можливості задоволення поданого слідчим Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене 17.03.2016 року в ході обшуку затриманих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене 17.03.2016 року в ході обшуку затриманих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1