Справа № 570/176/18
номер провадження 1-кп/570/135/2018
В И Р О К
іменем України
26 лютого 2018 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент республіки Узбекистан, громадянина України, який має базову вищу освіту (бакалавр), є військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб старшинського складу, командира відділення командира машини розвідувального взводу 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, який є неодружений, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом осіб старшинського складу від 12 вересня 2015 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 11 жовтня 2017 року близько 08 години 00 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду без поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) на базі військової частини НОМЕР_2 і обов`язки військової служби не виконував до 29 грудня 2017 року. 29 грудня 2017 року добровільно з`явився до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання військових обов`язків.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
26 лютого 2018 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали в самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч.4 ст. 407 КК України.
У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання буде звільнено з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду від 26 лютого 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченного ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши останньому іспитовий строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1