Провадження № 1-кп/369/157/17
В И Р О К
іменем України
04.12.17 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, Артемівського району, с. Берестове, громадянки України, українки, заміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В С Т А Н О В И В:
13.09.2016 близько 16 годин 45 хвилин ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки CHEVROLET TACUMA р.н НОМЕР_1 рухаючись по вул. Білогородська м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області в напрямку вул. Магістральна, навпроти буд. 43 вул. Білогородська, була неуважна внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 згідно висновку експерта 217/Д від 07.10.2016 року отримала тілесні ушкодження, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушила вимоги пунктів правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме: п.п. 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ОСОБА_8 вимог п.п. 1.5, 2.3. «б», 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, стало умовою та причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину визнала повністю та суду пояснила, що 13.09.2016 року, близько 16 години 45 хвилин, вона везла дітей в басейн на автомобілі марки CHEVROLET TACUMA р.н НОМЕР_1 . Рухалась по лівій крайній смузі по вул..Білогородська в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де на переході не побачила потерпілу, яка вибігла з правої сторони від автомобіля, внаслідок чого збила останню. Після чого викликала швидку допомогу.

Вину у скоєному визнала та щиро розкаялась. Цивільний позов визнала частково.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 13.09.2016 близько 16 годин 45 хвилин, вона переходила на пішохідному переході дорогу по вул. Білогородська в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області в напрямку вул. Магістральна, навпроти буд. 43 вул. Білогородська, де один з автомобілів не зупинився і збив потерпілу. Автомобіль, який її збив вона не бачила. Після чого її забрала швидка допомога.

Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Суд визнає, що обвинувачена ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_5 давали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Судом було досліджено наступні документи:

- витяг з кримінального провадження №0003478;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2016 року зі схемою;

- висновок №204 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.09.2016 року, згідно якого ознак сп`яніння у обвинуваченої виявлено не було;

- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.09.2016 року, згідно якої автомобіль марки «CHEVROLET TACUMA» р.н НОМЕР_1 визнано і долучено як речовий доказ до кримінального провадження іпередано під зберігальну розписку власнику;

- постанову про призначення судової авто технічної експертизи від 13.09.2016 року;

- висновок експерта №19/8-02/1331 від 27.09.2016, згідно якого система робочого гальма автомобіля «CHEVROLET TACUMA» р.н НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП не виявлено. Рульове керування автомобіля «CHEVROLET TACUMA» р.н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «CHEVROLET TACUMA» р.н НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено;

- постанову про призначення судово-медичної експертизи від 30.09.2016 року;

- довідку Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району від 13.09.2016 року;

- висновок експерта №217/Д від 07.10.2016 року, згідно якого згідно наданій медичній документації гр.. ОСОБА_5 малась: поєднана краніоскелетна травма; закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; множинні переломи кісток тазу; закритий уламковий перелом лівої ключиці; забійна рана лівого ліктьового суглобу; гематома лівого кульшового суглобу; садна обох стоп; травматичний шок П ступеня. Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо в термін та за обставин, вказаних в описовій частині постанови. Закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забійна рана лівого ліктьового суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння рани та регресу неврологічної симптоматики необхідно більше 6, але менше 21 дня. Переломи кісток тазу і лівої ключиці відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня. Гематома лівого кульшового суглобу і садна обох стоп відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.10.2016 року, згідно якого CD-диск у паперовому конверті з відеозаписами від 13.09.2016 року з камери відео реєстратора автомобіля марки «HONDA CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- протокол огляду від 14.09.2016 року;

- протокол огляду від 04.10.2016 року.

Оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, та добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд, крім обставини, що пом`якшує її покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченої, яка вчинила злочин невеликої тяжкості, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченої, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України. Ураховуючи, те, що обвинувачена грубо порушила правила дорожнього руху України і вчинила наїзд на пішохідному переході на потерпілу суд уважає за необхідне застосувати до обвинуваченої додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_8 має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2010 року народження, що підтверджується наданими свідоцтвами про народження дітей, копія яких долучена до матеріалів справи, не позбавлена батьківських прав, надала згоду на застосування до неї амністії, суд на підставі п. «в» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняє ОСОБА_8 від відбування призначеного їй основного і додаткового покарання. Раніше амністія до обвинуваченої ОСОБА_8 не застосовувалась.

Суд вважає, що діями ОСОБА_8 завдано моральну шкоду потерпілій ОСОБА_5 , яка полягає в переживаннях, незручностях, неможливості протягом тривало часу вести звичайний спосіб життя і ця шкода відповідно до ст.. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, тобто обвинуваченою. Тому суд частково задовольняє вимоги потерпілої з приводу відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд керується засадами виваженості і розумності та враховує матеріальний стан обвинуваченої. Також суд враховує при визначенні розміру моральної шкоди незручності та переживання потерпіла, які остання змушена переносити у зв`язку з необхідністю подальшого лікування.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченої ОСОБА_8 703 грн. 68 коп. в дохід держави за проведення судових експертиз, які обвинувачена згодна відшкодувати.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від відбування призначеного їй основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 703 (сімсот три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок за проведення судової експертизи на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки CHEVROLET TACUMA р.н НОМЕР_1 повернутий власнику ОСОБА_8 залишити власнику ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1