Провадження № 1-кс/331/990/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жотвневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 на постанову Генеральної прокуратури України від 01.02.2018 про видачу особи (екстрадицію),-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 р. до Жовтневого районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову Генеральної прокуратури України від 01.02.2018 про видачу особи (екстрадицію).

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та пояснив, що на території Республіки Казахстан йому загрожують фізичною розправою невідомі особи. Крім цього, на час розгляду справи в суді, закінчився термін дії документів, які посвідчують його громадянство. Як окрему підставу для звільнення з-під варти вказує на те, що ним подано до органів ДМС заяву про надання додаткового захисту та статусу біженця.

Захисник підтримав скаргу ОСОБА_4 та наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 , просив залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість скарги.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя встановив наступне:

Генеральною прокуратурою України 01.02.2018 винесено постанову про видачу особи (екстрадицію) відносно ОСОБА_4 .

Нормами ч. 1 ст.591 КПК України передбачено, що рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Частиною 2 ст.591 КПК України передбачено, що якщо скаргу на рішення про видачу подає особа, яка перебуває під вартою, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно надсилає скаргу до слідчого судді і повідомляє про це відповідну регіональну прокуратуру.

Згідно з ч.5 ст.591 КПК України за результатами розгляду слідчий суддя виносить ухвалу, якою:

1) залишає скаргу без задоволення;

2) задовольняє скаргу і скасовує рішення про видачу (екстрадицію).

Відповідно до ч.1 ст.587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

За ч.2 ст.587 КПК України екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Нормами ч. 3 ст.587 КПК України передбачено, що матеріали екстрадиційної перевірки разом із висновком щодо такої перевірки надсилаються відповідному центральному органу України.

Згідно з ч.1 ст.589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:

1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;

2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;

3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;

4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);

5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;

6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Частиною 2 статті 589 КПК України передбачено, що особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Відповідно до ч.3 ст. 589 КПК України у разі відмови у видачі з мотивів громадянства та наявності статусу біженця або з інших підстав, що не виключають здійснення кримінального провадження, за клопотанням компетентного органу іноземної держави Генеральна прокуратура України доручає здійснення досудового розслідування стосовно цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно наданих матеріалів, у провадженні Саздинського відділу поліції Управління внутрішніх справ м. Актобе Актюбінської області Республіки Казахстан перебуває кримінальна справа за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених п. 1 ч. З ст. 190 (шахрайство, вчинене у великому розмірі) та п. 2 ч. 4 ст. 190 (шахрайство, вчинене неодноразово, в особливо великому розмірі) КК Республіки Казахстан.

Органом досудового розслідування 25.01.2015 винесено постанову про кваліфікацію діянь підозрюваного ОСОБА_4 за вказаними статтями кримінального закону.

Постановою суду № 2 м. Актобе Актюбинської області від 17.03.2014 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді арешту, та 13.03.2014 його оголошено в розшук.

До Генеральної прокуратури України 07.12.2017 надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Запит казахстанської сторони та інші документи про видачу оформлено відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якою врегульовано відносини між Україною і Республікою Казахстан із питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_4 є громадянином Республіки Казахстан.

Одночасно казахстанська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування ОСОБА_4 не має дискримінаційний характер, зазначена особа не буде піддана катуванням, насильству, іншому жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню, йому буде забезпечено право на захист, в тому числі допомогу адвокатів. ОСОБА_4 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за ті злочини, за які буде виданий після закінчення судового розгляду та відбуття покарання зможе вільно залишити територію Республіки Казахстан.

ОСОБА_4 затриманий на території Запорізької області 14.11.2017 р. у зв`язку з розшуком компетентними органами Республіки Казахстан.

Запорізьким районним судом Запорізької області 17.11.2017 р. до нього застосовано тимчасовий арешт, а Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 21.12.2017 екстрадиційний арешт, і на теперішній час він утримується в Запорізькому слідчому ізоляторі.

У ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Запорізької області за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_4 до Республіки Казахстан.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , згідно з чинним законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. З ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Встановлені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.

За повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_4 статусу біженця не має, не є громадянином України, за станом здоров`я може етапуватися.

Як слід зі скарги ОСОБА_4 , його пояснень наданих в судовому засіданні, відсутні підстави передбачені ч.1 ст.589 КПК України відмови у видачі його Республіки Казахстан. Твердження ОСОБА_4 про те, що невідомі особи погрожують йому фізичною розправою не чим не підтверджені, а тому суд вважає їх голослівними, а отже в скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 591 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову Генеральної прокуратури України від 01.02.2018 про видачу особи (екстрадицію)залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1