ВИРОК
Іменем України
25.09.2017 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002808 від 28.09.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Льовова, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 27.09.2015 року близько 00:30 год., перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 під час словесної перепалки з ОСОБА_7 наніс три удари долонею по потилиці з великою силою її малолітньому сину ОСОБА_6 . В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №1711 від 29.09.2015, у ОСОБА_6 при звернення в трампункт №3 м.Львова було запідозрено «черепно-мозкову травму. Струс головного мозку». Така травма голови могли виникнути 27 вересня 2015 року від дії тупого предмета і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та пояснив, що не міг заснути до 00:00 год. цього вечора, оскільки сусіди поверхом вище стукали, грюкали, вирішив зробити зауваження сусідам. Подзвонив в двері і йому відкрила сусідка ОСОБА_7 , діти бавилися і він рукою зупинив ОСОБА_6 . Попросив більше не шуміти, хлопцеві стало стидно, він розвернувся і пішов.

Недивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що це відбулося ввечері, почули дзвінок у двері, і мама пішла відкривати двері. Будучи в сусідній кімнаті почув, що хтось висловлюється нецензурною лайкою і кричить. Потерпілий вийшов подивитися хто прийшов. Після чого обвинувачений вдарив ззаду по голові його три рази. Вказує, що свідомість не втрачав, мати нічого не могла зробити оскільки не розуміла, що відбувається. Після чого звертався до лікаря, оскільки йому було погано.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка являється матір`ю малолітнього потерпілого в суді показала, що в той вечір була вже пізня година, хтось подзвонив у двері, відчинивши їх вона побачила сусіда, який кричав і висловлювався нецензурними словами. З кімнати вийшла дитина, щоб поцікавитися що сталося, і обвинувачений кинувся на нього та почав його бити. Після чого розвернувся і пішов. Дитина себе почувала погано, в нього весь час темнішало в очах, тошнило і він ліг спати. З заявою вони звернулися в понеділок зранку.

Допитана в судовому засідання експерт ОСОБА_9 висновок експерта №1711 від 30.09.2015 року підтримала повністю.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що працює лікарем 5-ї комунальної міської клінічної лікарні та показала суду, що потерпілий ОСОБА_6 прийшов до неї з діагнозом «Струс головного мозку», дитина за весь час лікування жалілася на болі голови. Свідок пояснила, що призначила лікування потерпілому, зокрема ліжковий режим мінімум на десять днів.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується даними висновку №1711 експертизи КЗ ЛОР Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 30.09.2015 року.

Так, згідно даного висновку у неповнолітнього ОСОБА_6 при звертанні в трампункт №3 м.Львова було запідозрено «закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку.», а в подальшому в період 29-30 вересня 2015 року лікарем нейрохірургом дитячої лікарні і неврологом поліклініки було діагностовано «струс головного мозку». Така травма могла виникнути 27 вересня 2015 р. від дії тупого предмета і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних про отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння на площину з висоти власного росту немає.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

-Протоколм про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якого видно, що ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд вважає доведеною ту обставину, що обвинувачений наніс потерпілому удари по голові. На вказаній обставині категорично настоює потерпілий та свідки, показання яких повністю узгоджуються з висновком експертизи.

Водночас суд розцінює показання потерпілого щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень як логічні та послідовні, які повністю узгоджують з іншими вищенаведеними доказами.

При встановлених судом обставинах суд до показів обвинуваченого в судовому засіданні ставиться критично, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і розцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання ним вини в скоєному як бажання уникнути відповідальності та покарання за скоєне .

Підстав сумніватись у правдивості показань свідка ОСОБА_7 , яка являється матір`ю потерпілого, у суду немає, оскільки про присутність даних свідка на місці події сторона захисту не заперечує, свідок дала логічні та послідовні показання, які крім цього узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий умисний закінчений злочин, проти здоров`я особи, яке є найвищою в Україні соціальною цінністю, гарантованою ст.ст. 3, 27 Конституції України. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, веде соціальний спосіб життя має сім`ю, згідно характеристики ЛКП «Затишне» характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками та не є особою схильною до вчинення злочину.

З огляду на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити найбільш м`який вид покарання передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, а саме штраф.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та моральної шкоди, то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Цивільним позивачем доведено, що ним було витрачено 101,54 коп.. Як доказ понесених витрат цивільний позивач надав суду квитанції фіскальні чеки про придбання ліків у період заподіяння тілесних ушкоджень, що дає можливість зробити висновок, що їх придбання пов`язане з лікуванням заподіяних тілесних ушкоджень. За таких обставин з урахуванням інших наданих суду доказів - фіскального чеку суд вважає доведеним, що цивільному позивачу завдано 101 грн. 54 коп. матеріальної шкоди яка підлягає стягненню з відповідача.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки цивільний позивач у позовній заяві обґрунтував у чому полягає завдана моральна шкода малолітньому потерпілому ОСОБА_6 та навела обставин, що вказують на її заподіяння. Суд погоджується з доводами законного представника потерпілого, що від дій обвинуваченого малолітній потерпілий ОСОБА_6 пережив стрес та інші переживання, які негативно впливають на його емоційний стан, що виразилися у порушенні сну, відсутності апетиту, та призвело до втрати спокою, з`явилася тривожність та страх перед сусідом. Заподіяна шкода негативно впливає на його емоційний розвиток та інтелектуальну діяльність, що виражається у відсутності уваги, задумливості, погіршення успішності в шкільному навчанні. Відтак, суд приходить до висновку, що слід стягнути з обвинуваченого на користь законного представника потерпілого 5 000 грн.

Крім того, з обвинуваченого слід стягнути на користь законного представника потерпілого підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 101 (сто одну) грн. 54 коп. в рахунок матеріальної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок моральної шкоди та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього 7 601 (сім тисяч шістсот одну) грн. 54 коп.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1