Справа №295/4030/18
УХВАЛА
Іменем України

04.04.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001088 від 14.03.18 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , будучи раніше не судимим вчинив умисний, корисливий тяжкий злочин.

Так, у невстановлений час, день та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем Audi A6 в кузові чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , після чого він запропонував ОСОБА_8 вчинити вказане кримінальне правопорушення на що останній погодився, таким чином вступивши в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на автомобілі Mercedes-benz E320, номерний знак НОМЕР_3 під керуваннням ОСОБА_5 13.03.2018 близько 20 години 30 хвилин приїхали до буд. № 85-Б по вул. Сергія Параджанова в м. Житомирі, поблизу якого знаходився автомобіль Audi A6 в кузові чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 , вийшов з салону автомобіля Mercedes-benz E320, номерний знак НОМЕР_3 , та, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаються не поміченими сторонніми особами,у вищевказаний день, час та місці, шляхом відкриття передніх водійських дверцят ключем, проник до автомобіля Audi A6 в кузові чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , після чого,за допомогою ключа запустив двигун та розпочав рух.

В подальшому, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Audi A6 в кузові чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 керуючи автомобілем Mercedes-benz E320, номерний знак НОМЕР_3 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 заволодів автомобілем Audi A6 в кузові чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

14.03.2018 по вказаному факту зареєстровано кримінальне провадження за № 0001088 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та розпочато досудове розслідування.

03.04.2018 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років існує ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_9 існує ризик незаконного впливу на потерпілого, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, ОСОБА_5 не забезпечує свої соціально-побутові потреби за рахунок вчинення корисливих злочинів існує ризик вчитити інше кримінальне правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити, вважають, що встановлено ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_5 щиро каявся, визнав свою вину, проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зобов`язався його виконувати.

Захисник ОСОБА_6 просив обрати більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт, вважає, що сторона обвинувачення не довела про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваний щиро розкаявся, сприяє органам досудового розслідування, не переховувався та не зловживає своїми процесуальними обов`язками, має постійне місце проживання та місце реєстрації.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, враховуючи обставини, перелічені в ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується зібраними доказами та його особистими поясненнями.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, щире каяття, вказав, що в нього є постійне місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , зобов`язався не залишати вказану адресу.

Зважаючи на викладене, та оскільки прокурором не було доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого, який живе у м. Житомирі, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем, як встановлено судом, постійного проживання та реєстрації, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.

За положеннями частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю за адресою проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з дня фактичного затримання, а саме з 02.04.2018 року.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати місце постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 протягом строку тримання під домашнім арештом із застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокуратури;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме за викликом;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя