Справа № 180/1392/17
УХВАЛА
02 березня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в судовому засіданні з розгляду питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 тримається під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4.

У зв`язку з тим, що 04 березня 2018 року закінчується строк тримання ОСОБА_5 під вартою, з метою вирішення питання щодо доцільності подальшого його тримання під вартою постановлено провести судове засідання о 10:00 годині 02 березня 2018 року дистанційно в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Дніпропетровської УВП.

У призначений час обвинувачений відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд, до спливу продовженого строку, зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За повідомленням працівника установи виконання покарань ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції без будь-яких поважних причин.

Суд зважає на те, що в судовому засіданні приймає участь захисник ОСОБА_4 , тож право на захист і на представництво інтересів обвинуваченого в суді не порушені.

Враховуючи викладене, а також те, що строк тримання ОСОБА_5 під вартою завершується 04 березня 2018 року, тобто через два дні, і до вказаної дати він не може бути доставлений до Марганецького міського суду для безпосередньої його участі в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу без участі обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з тих підстав, що він обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину. Перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на свідків, потерпілу, ухилитися від суду. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, джерел доходу, тому зміна йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не зможе забезпечити його правослухняну поведінку.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження ОСОБА_5 тримання під вартою і просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Оскільки обвинувачений визнав свою вину у вчиненні даного злочину, має постійне місце проживання, ухилятися від суду та впливати на свідків і потерпілу не збирається, підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що ухвалою Марганецького міського суду від 04 січня 2018 року продовжено ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб до 04 березня 2018 року. Продовжуючи строк запобіжного заходу суд враховував наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, опинившись на волі, може впливати на потерпілу, свідків, ухилитися від суду.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків не встановлено.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і хоча він визнає свою вину у вчиненні злочину, однак кримінальне провадження на даний час не розглянуто, обставини злочину судом не досліджені, свідки обвинувачення та потерпіла не допитані, тому існує ризик того, що опинившись на волі, ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідків з метою примусити їх дати вигідні для нього показання.

Крім того, зважаючи на тяжкість покарання ОСОБА_5 може спробувати ухилитися від суду.

Суд вважає необґрунтованими клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Як обвинуваченим, так і захисником, не зазначено адресу відбування домашнього арешту; не доведено спроможність ОСОБА_5 утримувати себе, перебуваючи під домашнім арештом; не надано згоди близьких родичів, членів його сім`ї прихистити обвинуваченого на час перебування під домашнім арештом. Також, суд приймає до уваги, що сім`ї в ОСОБА_5 немає, і суду не доведено, що його місце фактичного проживання є постійним місцем проживання, і що воно придатне для проживання в ньому.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для зміни раніше обраного для ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 30 квітня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1