АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3797/17 Номер провадження 11-кп/786/862/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0001438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десна Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 вiд вiдбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду зобов`язання передбачені ст. 76 КК України, а саме : періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 593,22 грн. на користь держави.
По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 07.06.2017 року близько 14.30 год. ОСОБА_7 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Млинзавод» за адресою: м. Полтава, вул. Леніна, 61, знайшов та незаконно підібрав полімерний медичний шприц об`ємом 20 см. куб., заповнений до позначки 2 см. куб. рідиною коричневого кольору, достовірно усвідомлюючи, що вказана рідина є особливо небезпечним засобом - опієм ацетильованим. У подальшому придбаний наркотичний засіб ОСОБА_7 зберігав при собі для подальшого вживання без мети збуту.
В той же день, 07.06.2017 року близько 17.20 год. ОСОБА_7 в м. Полтаві по вул. Зигіна, 44, був зупинений працівниками поліції та в присутності двох понятих, видав полімерний медичний шприц, об`ємом 20 см.куб., заповнений до позначки 2 см. куб. рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 1610 від 12.06.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований массою ( в перерахунку на суху речовину) 0,788 г.

Не оскаржуючи фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини та правильність кваліфікації дій, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду в частині призначеного судом покарання, замінивши на штраф.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з 2002 року веде правильний спосіб життя, під час досудового розгляду та в ході судового розгляду вину визнавав, щиро розкаявся у вчиненому, в силу ст. 89 КК України не судимий, з 2013 року перебуває на обліку в Полтавському протитуберкульозному диспансері, є інвалідом 3 групи.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подану ним апеляційну скаргу не підтримав та просив застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році», думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, викладені у вироку суду відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.

Відповідно до п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності вказаного закону в установленому законом порядку визнані інвалідами третьої групи.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який за степенем тяжкості відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до наданої обвинуваченим довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0855167 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі повторного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності з 01 вересня 2017 року на строк до 01 жовтня 2018 року.

Під дію ст.9 вказаного Закону, яка виключає можливість застосування амністії, особа обвинуваченого не підпадає, а тому до нього може бути застосована амністія.

Таким чином, вказане клопотання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
На підставі п. «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2017 року.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4