Справа № 487/1789/17
Провадження № 1-кп/487/265/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 і ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2017 року близько 14.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля будівлі відділення АТ «Дельта банк», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 22, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, знаходячись у зазначеному місці у зазначений час, ОСОБА_4 , знаходячись біля будівлі відділення АТ «Дельта банк», підійшов до бокового фасаду будівлі де знаходилась камера відео спостереження та відірвав камеру відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620 вартістю 800 грн., від фундаменту будівлі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, сховав камеру відео спостереження під куртку в яку був одягнутий. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, намагався піти з місця вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_4 , був затриманий охоронцем відділення АТ «Дельта банк», в зв`язку з чим ОСОБА_4 не зміг довести свій корисливий злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, в період часу з 07.03.2017 року по 18.03.2017 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_4 , який знаходився між 9 поверхом та дахом у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку мешканців будинку та сторонніх осіб, таємно, шляхом збиття замку з дверей, проник до комори, звідки викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: металевий розкладний стіл вартістю 400 грн., металеві кутки в кількості 6 штук довжиною 2 м загальною царствію 500 грн., труба нержавіюча діаметром 40 мм, довжиною 2 м вартістю 350 грн., металеві кутки для кріплення полиць в кількості 7 штук загальною вартістю 600 грн., набір гайкових ключів на 11 ключів вартістю 300 грн., ваги механічні вартістю 100 грн., консервацію, яка цінності для потерпілого не представляє, відеомагнітофон невстановлений марки та невстановленої марки магнітофон, які цінності для потерпілого не представляють, а всього заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2250 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, в період часу з 18.03.2017 року по 21.03.2017 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_3 між 9 поверхом та дахом будинку, продовжив крадіжку майна ОСОБА_6 , вчинену раніше.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку мешканців будинку та сторонніх осіб, таємно, шляхом зняття вхідних дверей до комірного приміщення, таємно викрав металеві двері до комірного приміщення вартістю 1319,85 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3569,85 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище та ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах га таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, визнав, що вчинив закінчений замах на таємне викрадення камери відео спостереження, та з комори будинку АДРЕСА_3 на початку березня 2017 року одночасно викрав металеві двері з комори та металеві кути, заперечуючи, що всередині березня 2017 року продовжив викрадення чужого майна з комори будинку АДРЕСА_3 , а також заперечував викрадення металевого столу, труби нержавіючої, набір гайкових ключів, ваги, консервації, відеомагнітофон і магнітофон.

Детально надаючи покази обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 01.02.2017 року днем він шов зі свого дому, розташованого по АДРЕСА_3 в бік Центрального ринку, проходячи вздовж «Дельта Банку», розташованого по пр. Центральному, 22 побачив камеру відео спостереження, яка висіла на дроті на відстані 2 м від землі зі сторони двору будинку та вирішив викрасти цю камеру, після чого він руками демонтував камеру, сховав під куртку, яка була на ньому одягнута, та пішов в бік Центрального ринку. Після чого до нього підійшов охоронець банку, якому він хотів передати камеру добровільно, але охоронець відмовся забрати у нього камеру, після чого вони разом зайшли в приміщення банку та охоронець викликав працівників поліції.

Крім того, показав, що він проживає у буд. АДРЕСА_3 на 8 поверсі, приблизно 07.03.2017 року в період часу з 12 по 15 год., він піднявся на 9 поверх будинку та помітив, що відчинене приміщення комори, яке йому не належить. Металеві двері від комори стояли біля стіни, він їх не відчиняв, взяв двері, сам відніс двері та здав в пункт прийому металобрухту, отримавши 100 грн. , за гроші купив собі їжу. Також в коморі був усякій непотріб, він помітив та забрав металеві кути. Двері та металеві кути він забрав за один раз, або ні, точно не пам`ятає. Вдруге до комори він не повертався та нічого не викрадав більше.

Цивільний позов ОСОБА_6 не визнав.

Незважаючи на частково визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина повністю підтверджується зібраними в ході судового слідства доказами.

Так, в судовому засіданні представник потерпілого АТ «Дельта банк» ОСОБА_7 суду показала, що 01.02.2017 року щ 14-30 год. їй у телефонному режимі повідомили, що з будівлі банку викрали камеру відео спостереження, після чого вона поїхала до банку. В приміщенні банку вона побачила ОСОБА_4 , який сидів у кайданках, оскільки поводив себе неадекватно. Охоронець пояснив, що він помітив, що зникло зображення з камери на моніторі, він вийшов на вулицю та побачив чоловіка, який тикав, охоронець наздогнав чоловіка, кричав йому зупинитися, потім схопив ОСОБА_4 та повів до приміщення банку. При вході в банк ОСОБА_4 намагався викинути камеру. В подальшому камеру відео спостереження було передано їй на зберігання, про що була складена розписка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він працював охоронцем в АТ «Дельта банк», на його робочому місці знаходиться монітор на який виведено 9 камер відео спостереження. 01.02.2017 року він побачив, що з однієї камери відео спостереження зник сигнал. Після чого він вийшов на вулицю та побачив чоловіка, він помітив, що чоловік щось ховає під курткою, він звернувся до чоловіка, останній зупинився та він запропонував піти до приміщення банку, але чоловік не дуже хотів іти, тому він утримував його за куртку та завів до приміщення банку.

Вказані покази представника потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 узгоджуються і з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.02.2017 року, згідно якого начальник відділу служби безпеки Миколаївської області АТ «Дельта банк» ОСОБА_7 повідомила, що 01.02.2017 року о 13-45 год. хлопець віком близько 30 років, який назвався ОСОБА_4 відкрито зірвав з кріплення зовнішню камеру відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620 вартістю 800 грн. Миколаївського відділення №1 АТ «Дельта банк» яка була закріплена на фасадній частині будівлі за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 22;

витягом з кримінального провадження внесеного до ЄРДР 01.02.2017 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_7 , яка просить вжити заходи до невстановленої особи, котра 01.02.2107 року намагалась таємно викрасти відеокамеру відділення «Дельта Банк» за адресою: м. Миколаїв пр.. Центральний, 22, але була затримана охоронцем;

заява ОСОБА_7 на ім`я начальника Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області щодо добровільної видачі слідчому камери відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620;

протоколом огляду місця події від 01.02.2017 року , об`єктом якого є бокова стінка будівлі банку, розташованої за адресою: м. Миколаїв пр.. Центральний, 22, згідно якого, зі слів заявника, на стіні в 5 м від землі знаходилася камера відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620, на момент огляду камера відсутня та знаходиться в приміщенні банку;

протоколом про визнання, доручення до матеріалі кримінального провадження речових доказів від 03.02.2017 року, згідно якого в якості речового доказу визнано камери відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620

протоколом огляду предмета від 03.02.207 року, об`єктом огляду якого є камера відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 22.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 пред`явлено для впізнання чотири фотознімку та на фотознімку №3 ( ОСОБА_4 ), він впізнав чоловіка який 01.02.2017 року знаходився за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 22 та намагався викрасти камеру відео спостереження, але він чоловіка зупинив, впізнав чоловіка з а рисами обличчя і зачіскою.

оглянутим в судовому засіданні компакт-диск з відеозаписом на якому міститься зображення, як охоронець АТ «Дельта Банк» заводить ОСОБА_4 у приміщення банку та останній при вході у приміщення банку намагається викинути викрадену ним камеру відео спостереження

Крім того, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він проживає за адресою АДРЕСА_3 , зі згоди сусідів замість сміттєпроводу, між 9 та технічним поверхом, облаштував комору, де зберігав свої речі, комора зачинялась металевими дверми з висячим замком та була решітка. Вперши він побачив, що з двері зірвано замок та виявив пропажу речей з комірці: металевий стіл, металеві кутки, труба нержавіюча, металеві кутки для кріплення полиць, набір гайкових ключів на 11 ключів, ваги механічні, консервація, відеомагнітофон, магнітофон. 21.03.2017 року приїхала його сестра та повідомила, що у комірці немає дверей. Наступного дня сусідка йому розповіла, що бачила ОСОБА_9 , який виносив двері та кутки, він пішов до пункту прийому металобрухту та знайшов свої металеві двері, які були деформовані. Зазначив, що йому частково відшкодовані збитки у розмірі 1500 грн. Цивільний позов підтримав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що у березні 2017 року він займався прийомом макулатури, декілька разів бачив ОСОБА_4 . У другий половині березня 2017 року ОСОБА_4 приніс на пункт прийому металеві двері у доброму стані і металеві кутки приблизно 1 м довжиною, кількість не пам`ятає, він спитав чи не крадені ці речі, на що ОСОБА_4 заперечував. Він провів оцінку дверей по ціні металобрухту за вагу, двері коштували 150 грн. В подальшому двері він видав працівникам поліції, ОСОБА_4 він впізнав за фотознімком.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що зі слів сусідки їй відомо, що ОСОБА_4 лазив на горищі, про крадіжку їй нічого не відомо.

Вказані покази потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 узгоджуються і з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_12 просить прийняти міри до невстановленої особи, яка в період часу з 21.03. по 24.03.2017 року знаходячись під`їзді будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа проникла до комірки, розташованої між 8 та 9 поверхами, звідки викрало консервацію, металеві вироби, двері металеві, спричинивши шкоди у розмірі 5000 грн;.

витягом з кримінального провадження внесеного до ЄРДР 25.03.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_12 , яка просить вжити заходи до невстановленої особи, яка в період часу з 21.03. по 24.03.2017 року знаходячись під`їзді будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа проникла до комірки, розташованої між 8 та 9 поверхами, звідки скоїла крадіжку речей, спричинивши збиток на суму 5000 грн.;

протоколом огляду місця поді від 24.03.2017 року, об`єктом якого є ділянка місцевості, розташована між 8 та 9 поверхами 9 поверхового будинку АДРЕСА_3 , де з правого боку сходового майданчику розташована металева двір з врізаним замком, яка веде до комірки. В комірці по периметру з права на ліво розташовані скляні банки, металеві конструкції , дерев`яні вироби. Скляні банки, оброблені спеціальним порошком, будь-яких слідів інформації не виявлено. Над 9 поверхом по дорозі на кришу з правого боку розташована комірка, на момент огляду двері комірки зачинені, оглянути комірку не вдалось;

заявою ОСОБА_13 від 06.04.2017 року, згідно якої ОСОБА_13 працює на пункті прийому макулатури та добровільно видав двері металеві червоно кольору, вагою 44 кг, яка раніше була викрадена, про що він дізнався від начальника ОСОБА_10 , який приймав двері у вихідний;

заявою ОСОБА_6 від 06.04.2017 року, згідно якої він від працівників поліції отримав двері металеві червоно кольору, вагою 44 кг, яка була викрадена у його сестри,яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 та пропажа двері була виявлена 21.03.2017 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 07.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_10 пред`явлено для впізнання чотири фотознімку та на фотознімку №2 ( ОСОБА_4 ), він впізнав чоловіка який наприкінці березня 2017 року продав йому металеві двері

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені законом до категорії злочинів середньої тяжкості (ч.1 ст. 185 КК України) та тяжких злочинів (ч.3 ст. 185 КК України).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у МОПЛ №1 і ОНД не перебуває, за місцем тривалого проживання по АДРЕСА_3 характеризується негативно та посередньо, при цьому, судом враховується позитивна характеристика за місцем проживання по АДРЕСА_5 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 призначити покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі, з застосуванням правил ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Твердження обвинуваченого, що він викрав у ОСОБА_6 лише металеві двері та кутки та проникав до комірці лише один раз, а також добровільно бажав повернути викрадену камеру відео спостереження, суд вважає такими, що суперечать дослідженим доказам та такими, що нічим не підтверджені.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2250 грн. суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково у розмірі 750 грн., відповідно до ст. 1166 ЦК України, з урахуванням відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1500 грн., згідно розписки ОСОБА_6 від 17.11.2017 року. Також, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 7500 грн. суд вважає обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню частково у розмірі 500 грн., відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, що відповідає характеру та обсягу душевних страждань яких зазнав потерпілий, з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Питання відносно речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 і ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затриманняОСОБА_4 з 28.07.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної школи 750 грн. та в рахунок моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Речові докази: камеру відео спостереження АМР IYUE-HCDS-ОВ10F3620 передану на зберігання ОСОБА_7 залишити в розпорядженні АТ «Дельта Банк», компакт-диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1