Номер провадження:1-кс/521/4975/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року м. Одеса
З клопотання вбачається, що 25.05.2017 року до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одесі, надійшов рапорт старшого о/у ВКП Малиновського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що в ході проведення оперативно - розшукових заходів, було встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману заволоділи квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підроблених документів, а саме свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування встановлено, що квартира, належала померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності, яка перейшла в спадщину його нібито доньці.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 943 від 15.09.2010), та перебував на обліку як одинока особа.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на вказану вище квартиру 29.11.2007 року (державна реєстрація права від 12.02.2008) Управлінням ЖКГ та паливно -енергетичного комплексу Одеської міської ради видано Свідоцтво про право власності, серія та номер № НОМЕР_1 , зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № НОМЕР_2 , на сторінці № 185, номер запису 66.
Свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі під № «12» приватним нотаріусом ОСОБА_6 від 24.01.2017 року спадщина, а саме квартира АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_5 , переходить спадкоємцю, а саме громадянці ОСОБА_7 , яка є його рідною донькою. Однак у вказаному свідоцтві ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не відповідає дійсності, так як згідно актового запису про смерть № 943 від 15.09.2010 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На теперішній час, вищевказана квартира належить на праві повної, приватної власності ОСОБА_8 згідно договору купівлі - продажу (серія та номер 54) виданий 14.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_6
Слідчий просить накласти арешт на вказане майно яке було вилучено під час обшуку, яке є тимчасово вилученим. Вказані документи зберегли на собі ознаки вчиненого злочину та можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав, за необхідне його задовольнити. Окрім того, прокурор вважав, що є всі законі підстави для розгляду клопотання без явки особи, яка є власником вказаної вилучених речей та документів, оскільки вона була належним чином сповіщена про час, дату та місце розгляду клопотання.
Власник вилученого майна був належним чином сповіщений про розгляд клопотання, однак в судове засідання не з`явився.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно частково задовольнити, з наступних підстав.
Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.
Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що дійсно мало місце вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є речовим доказом злочину. Вказане майно в теперішній час підлягає дослідженню органом досудового розслідування та з ним необхідне проведення слідчих дій.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що підстав для накладання арешту на вилучені під час обшуку паспорт громадянина СССР на ім`я ОСОБА_16 26.06.1965 р.н. 40№4998375; трудову книжку НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; трудову книжку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; трудову книжку на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_5 , оскільки слідчим та прокурором не доведено, що вказані документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та не обґрунтовано можливість їх використання як речових доказів по вказаному кримінальному провадження.
У даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що вилучені під час обшуку документи, підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна. З метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне частково застосувати арешт вказаного майна, яке вилучено під час огляду у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись ним.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, задовольнити частково.
Заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним майном.
Трудову книжку НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; трудову книжку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; трудову книжку на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_5 , паспорт громадянина СССР на ім`я ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 40№4998375- повернути законним володільцям.
Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1