УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001923 від 20 лютого 2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 грудня 2017 року слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001923 від 20 лютого 2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, а саме автомобіля марки «MERCEDES» марки «BENZ VITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном до законного прийняття рішення судом відносно останньої.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в місті Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001923 від 20 лютого 2015 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2008 року ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , заволоділа належним останній майном, у вигляді грошових коштів в особливо великих розмірах, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , в грудні місяці 2007 року, при зустрічі з ОСОБА_6 , з якою підтримувала товариські відносини, повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про те, що має можливість вирішити питання щодо придбання житлових квартир у новобудовах міста Києва, з подальшим отриманням свідоцтва на право власності, за ціною яка значно дешевше ринкових цін, хоча у дійсності не мала будь-якого наміру та можливості на вирішення питань в сфері надання документів, що засвідчують право власності на житлове приміщення, оскільки не була наділена відповідними на те владними то організаційними повноваженнями.

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , повідомила останній, що має намір придбати трьохкімнатну квартиру за пропозицією ОСОБА_5 . У відповідь на це, ОСОБА_5 , повідомила, що сприятиме у вирішенні питання щодо отримання свідоцтва про право власності на зазначене квартирне приміщення, загальна вартість якого становить 49000 доларів США, на що ОСОБА_6 вказала, що наразі не має можливості для сплати всієї грошової суми, та те, що буде сплачувати її частинами, на що ОСОБА_5 не заперечувала.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на початку січня 2008 року, зустрілась з потерпілою за адресою: АДРЕСА_1 , де громадянка ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 січня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , на початку лютого 2008 року, ОСОБА_5 знову зустрілася з громадянкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де остання передала ОСОБА_5 наступну частину грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 лютого 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень.

В подальшому, на початку квітня 2008 року, громадянка ОСОБА_6 , знову перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_5 частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 квітня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень.

В подальшому, на початку травня 2008 року, громадянка ОСОБА_6 , знову перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_5 частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 травня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень.

В подальшому, на початку червня 2008 року, громадянка ОСОБА_6 , знову перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_5 частину грошових коштів в розмірі 9 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 червня 2008 року, з розрахунку 4 гривні 85 копійок за 1 долар США, складає 43 650 гривень.

В подальшому, громадянка ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язань щодо забезпечення житлом ОСОБА_6 не виконала, при цьому грошові кошти не повернула та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , заволоділа належними останній грошовими коштами на загальну суму 245 650 (двісті сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень, чим спричинила матеріального збитку в особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, у січні місяці 2008 року, громадянка, ОСОБА_5 повторно, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , чим завдала потерпілій матеріальну шкоду у великих розмірах, за наступних обставин:

Так, в січні 2008 року, при випадкових обставинах, ОСОБА_5 , познайомилась з ОСОБА_7 , в ході розмови з якою повідомила останній, що має можливість вирішити питання щодо придбання житлових квартир у місті Києві за заниженими цінами, оскільки пропрацює в Дарницькій районній адміністрації міста Києва, що в дійсності не так, і знає неофіційну, таємну програму, для отримання житлових квартир у новобудовах міста, за вигідною ціною, яка є значно менша ринкової, хоча насправді будь-якого наміру та відповідних повноважень щодо вирішення зазначених питань не мала.

Окрім того ОСОБА_5 вказала, що умовою для отримання зазначено житлової площі, є надання завдатку в розмірі від 15 000 доларів США, що дає можливість отримання офіційного свідоцтва про право власності на житлову квартиру, після чого сплачується інша частина грошових коштів за придбання квартири, відповідно її розмірів, району та умов.

Будучи введеною в оману, ОСОБА_7 , вказала, що бажає придбати квартиру за пропозицією ОСОБА_5 . У відповідь на це, ОСОБА_5 , повідомила, що сприятиме у вирішенні питання щодо отримання свідоцтва про право власності на зазначене квартирне приміщення, загальна вартість якого становить 90 000 доларів США, на що ОСОБА_7 вказала, що наразі не має можливості для сплати всієї грошової суми, та те, що буде сплачувати її частками, чому ОСОБА_5 не заперечувала.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , 14.01.2008 ОСОБА_5 , зустрілася з потерпілою за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 , надала їй в якості завдатку грошові кошти в сумі 15 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 січня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 75 750 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, на початку квітня місяця 2008 року, громадянка ОСОБА_5 , знову зустрілася з громадянкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де остання передала ОСОБА_5 іншу частину грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 квітня 2008 року, з розрахунку 5 гривень 05 копійок за 1 долар США, складає 25 250 гривень.

В подальшому, на початку червня місяця 2008 року, громадянка ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_5 частину грошових коштів в розмірі 5 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 1 червня 2008 року, з розрахунку 4 гривні 85 копійок за 1 долар США, складає 24 250 гривень.

В подальшому, громадянка ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язань щодо забезпечення житлом ОСОБА_7 не виконала, при цьому грошові кошти не повернула та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями, шляхом обману ОСОБА_7 заволоділа належними останній грошовими коштами на загальну суму 125 250 (сто двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, чим спричинила ОСОБА_7 матеріального збитку у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно у великих розмірах, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

17 листопада 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 згідно бази «НАІС ДДАІ» МВС України, володіє автомобілем марки «MERCEDES» марки «BENZVITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 та її близькі розуміють тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та покарання, які передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, у тому числі конфіскація майна, є загроза відчуження права власності на майно підозрюваної.

З метою отримання можливості призначення в подальшому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, за кримінальні правопорушення вчинені громадянкою ОСОБА_5 , передбачені ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, виникла необхідність у накладені арешту на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому та просила його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення підозрюваної є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваної ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження № 0001923 від 20 лютого 2015 року, вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.190 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 належить автомобіль марки «MERCEDES» марки «BENZ VITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваній.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Водночас, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права розпорядження та користування автомобілем марки «MERCEDES» марки «BENZ VITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , оскільки слідчим не надано належних доказів того, що таке користування чи розпорядження ОСОБА_5 належним їй автомобілем марки «MERCEDES» марки «BENZ VITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , якимось чином може перешкодити здійсненню досудового розслідування кримінального провадження, встановленню істини у справі.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001923 від 20 лютого 2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- автомобіль марки «MERCEDES» марки «BENZ VITO 111 CDI», 2007 р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження вищевказаного майна до законного прийняття рішення судом відносно останньої.

В решті клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1