Постанова
Іменем України

27 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 278/1623/15-к
провадження № 51-730 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги заступника прокурора Житомирської області та захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий народився в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02 березня 2015 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 9 001,85 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 серпня 2016 року частково задоволено апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 . Вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання 02 березня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 100 000 грн моральної шкоди, кожному.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду, 28 лютого 2015 року о 14.00 год, ОСОБА_6 знаходячись за місцем проживання, по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки із співмешканкою ОСОБА_12 , завдав їй держаком від лопати декілька ударів по голові та тулубу, від яких вона впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_6 , з метою спричинення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, завдав їй аналогічним способом ще не менше 17 ударів по голові, тулубу та кінцівках, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої сполучної травми тіла у вигляді великої кількості синців, переломів ребер, з ушкодженням пристінкової плеври, крововиливу під ендокард лівого шлунку серця, з послідуючим розвитком комбінованого травматичного шоку, що призвели до смерті останньої.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
У касаційних скаргах прокурор та захисник ОСОБА_7 , які є аналогічними за вимогами, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просять змінити судові рішення першої та апеляційної інстанцій й пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання до 8 років позбавлення волі. Вказують на те, що під час нового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції усупереч вимогам ч. 2 ст. 416 Кримінального процесуального закону України (далі-КПК) призначив ОСОБА_6 більш суворе покарання ніж за попереднім вироком, коли посилення покарання при новому розгляді кримінального провадження можливе лише за умови, якщо вирок скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. Вважає ухвалу апеляційного суду, яка не усунула зазначених порушень, незаконною.
Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор підтримав касаційні скарги й просив судові рішення змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання до 8 років позбавлення волі.
Мотиви Суду
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 121 ККґрунтується на доказах, зібраних та оцінених з дотриманням вимог КПК, які в касаційних скаргах прокурором та захисником не оспорюються.

Разом із тим, доводи касаційних скарг про порушення вимог КПК при призначенні засудженому ОСОБА_6 покарання, є обґрунтованими.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 416 КПК після скасування вироку судом апеляційної інстанції при новому розгляді кримінального провадження посилення призначеного засудженому покарання допускається тільки за умови, якщо попередній вирок щодо нього було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. В подальшому, за результатами розгляду апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 серпня 2016 року вказаний вирок було скасовано через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, при цьому з питання призначення покарання апеляційний суд своїх висновків не зробив.
Між тим, при повторному розгляді суд першої інстанції, усупереч положенням ч. 2 ст. 416 КПКпризначив засудженому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК, за той самий злочин, у тому самому обсязі обвинувачення, покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, чим погіршив становище останнього, призначивши йому більш суворе покарання, ані ж було визначено за першим вироком, що є неприпустимим.

Цих вимог закону суд апеляційної інстанції також не дотримався. Адже, перевіряючи обґрунтованість та законність вироку суду першої інстанції, апеляційний суд не звернув увагу на порушення вимог ст.416 КПК.

З огляду на викладене та ураховуючи положення ч. 2 ст. 416 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій шляхом пом`якшення покарання призначеного ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК до 8 років позбавлення волі.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційні скарги заступника прокурора Житомирської області та захисника ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року змінити, пом`якшити призначене покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 КК до 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його затримання 02 березня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті судові рішення відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3