АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/791/595/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

скаржника - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою та клопотанням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт в кримінальному провадженні № 0003303 від 05.09.2017 року на майно, яке розташоване на території супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де виявлено збудники сальмонельозу, а саме: холодильне обладнання, вітрини для продажу готової продукції, морозильні камери, цеха для приготування їжі, що належать ФОП « ОСОБА_9 » ФОП « ОСОБА_7 »

В обґрунтування клопотання, вказує на те, що 05.09.2017 року до чергової частини Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області по каналу «102» надійшло повідомлення від представника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_11 щодо вжиття заходів до працівників супермаркету «Малина», який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 84, у якому було зафіксовано факти отруєння 18 осіб з діагнозом гастроентериоколіт, сальмонельоз, що свідчить про порушення власниками супермаркету " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", правил встановлених з метою запобігання епідемічним ті іншими заразними захворюваннями і боротьби з ним, що є порушеннями ст.ст. ЗО, 35 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та ст.4 ЗУ "Про основні засади при здійсненні державного контролю та нагляду у сфері господарської діяльності".

Дана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003303 від 05.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбачення ч. 1 ст. 325 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року клопотання слідчого було задоволено і накладено арешт у кримінальному провадженні № 0003303 від 05.09.2017 року на майно зазначене в клопотанні слідчого.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подали клопотання про поновлення їм строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, разом з апеляційною скаргою.

Клопотання мотивоване тим, що власники майна не були повідомлені про судовий розгляд, а суд розглянув клопотання без їх участі, а тому останні були позбавлені можливості реалізувати право на захист, надати матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повернути арештоване майно власникам на зберігання до закінчення розслідування у кримінальному провадженні № 0003303.

Так, апелянти не погоджуючись з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді, вказують, що майно на яке накладено арешт не визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому його арешт, як вид забезпечення кримінального провадження неспіврозмірний тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того зазначають, що санкція ст. 325 КК України не передбачає спеціальної конфіскації, тому необхідність у накладенні арешту відсутня, а висновки слідчого судді про накладення арешту є передчасними.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання та апеляційної скарги, скаржника та його захисника,, які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до 2 абзацу ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Доводи викладені в клопотанні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, оскільки судовий розгляд відбувся без участі апелянтів, а копію відповідної ухвали вони отримали лише 27 вересня 2017 року. Зважаючи на викладене скаржники були позбавлені можливості надавати матеріали та доводи, а як наслідок і позбавлені права на захист.

Зважаючи на викладене, колегія суддів рахує, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року повинен бути поновлений, а клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - задоволене.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За матеріалами справи дійсно 05.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України.
Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна зазначив, що вказане майно може бути втрачене, приховане, пошкоджене та інше.
Однак, санкція ч. 1 ст. 325 КК України не містить додаткового покарання у виді конфіскації чи спеціальної конфіскації.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності по відношенню до завдань кримінального провадження
Судова колегія, вважає, що слідчим суддею при прийняті рішення не в повній мірі були враховані вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при прийняті рішення про арешт майна, повинен бути застосований такий спосіб арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З огляду на викладені норми та матеріали провадження, та, що на даний час арештоване оскаржуваною ухвалою слідчого судді майно, не визнано речовим доказом, санкція інкримінованого злочину не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, цивільний позов не заявлений, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.
Крім того, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт майна, у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя не дав належну оцінку сукупності отриманих доказів, де взагалі відсутні посилання на співрозмірність та розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не врахував негативні наслідки для власника майна, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати переконливими.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нової.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року, задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року, якою клопотання слідчого було задоволено і накладено арешт у кримінальному провадженні № 0003303 від 05.09.2017 оку. на майно, яке розташоване на території супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: холодильне обладнання, вітрини для продажу готової продукції, морозильні камери, цехи для приготування їжі, що належать ФОП « ОСОБА_9 » ФОП « ОСОБА_7 »- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_10 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0003303 від 05.09.2017 р. на майно, яке розташоване на території супермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: холодильне обладнання, вітрини для продажу готової продукції, морозильні камери, цехи для приготування їжі, що належать ФОП « ОСОБА_9 » ФОП « ОСОБА_7 » відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: