Справа № 460/3806/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , 22 липня 2015 року приблизно о 17:30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою по вулиці Івана Франка в смт. Немирів Яворівського району Львівської області на ділянці поблизу будинку № 29, порушив чинні вимоги ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5., 1.7., 1.10., 2.3. (б, д), 10.1., 12.3., які виразилися в тому, що він був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки для руху - пішохода малолітньої ОСОБА_7 , яка рухалася з права на ліво через проїзну частину, та яку він об`єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме: наїзду на пішохода - малолітню ОСОБА_7 , яка отримала лінійний перелом лобної кістки, забій головного мозку легкого ступеня, синець правої лобно-скроневої ділянки, садна правої лобної ділянки, правої виличної ділянки, передньої поверхні правого колінного суглобу, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та пояснив, що 22 липня 2015 року приблизно по обіді, керував технічносправним автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався автодорогою по вулиці Івана Франка в смт. Немирів Яворівського району Львівської області, на пішохідний перехід вибігла дівчинка, і хоча у нього десятирічний стаж керування, однак побачив дитину вже перед автомобілем, після цього робив усе можливе щоб уникнути наїзду, однак уникнути наїзду не вдалося, визнав, що не відреагував на зміну дорожньої обстановки належним чином та не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував стану транспортного засобу, однак жодним чином не хотів, щоб сталася така подія, відшкодував шкоду повністю, щиро кається у вчиненому.
Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що не має до обвинуваченого жодних претензій, шкоду він відшкодував, турбувався про стан здоров`я потерілої її доньки, забезпечував її усім необхідним, просить не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 286 КК України правильна, оскільки ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідки, особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності,нейтральну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щире каяття у вчиненному, добровільне відшкодування шкоди, як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. Суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки обвинувачений пояснив у судовому засіданні, що автомобіль є єдиним джерелом для отримання засобів до існування, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, потерпіла не має до нього жодних претензій, відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, а відтак призначення лише основного покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Речових доказів по справі немає.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином з ОСОБА_6 належить стягнути судові витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.
У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення експертиз Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в сумі 1984 ( тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 44 коп. та 2202 (дві тисячі двісті дві) грн. за проведення експертизи Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1