Справа № 386/251/18
Провадження № 1-кп/386/55/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000099 за обвинуваченням:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Врадіївка Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, інвалідності не маючого, не військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
встановив:
ОСОБА_6 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за таких обставин.

В лютому 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено та у невстановленої в ході досудового слідства особи, ОСОБА_6 в одному з кіосків у м. Первомайську Миколаївської області придбав сувеніри ззовні схожі на українську національну валюту номіналом по 500, 200 та 50 гришок, які придбав з тією метою, щоб в подальшому видати їх за справжні українські гривні. 07.03.2018 року близько 08 години ОСОБА_6 прибув до смт. Голованівськ Кіровоградської області, зайшов до продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 , власницею якого є ОСОБА_4 , де під час перебування у торгівельному залі у нього виник корисливий умисел, направлений на отримання прибутку шахрайським шляхом. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, замовив у власниці магазину ОСОБА_4 , яка перебувала за прилавком торгівельної зали, дві пачки цигарок «LM» та «Winston», дістав з кишені куртки пачку сувенірних купюр номіналом 200 гришок, надав одну сувенірну купюру продавцю. ОСОБА_4 , будучи введеною в оману ОСОБА_6 , оскільки сприйняла сувенірні гроші за справжні, поклала їх до каси та надала покупцю ОСОБА_6 дві пачки цигарок вартістю по 30 грн. за кожну та решту в сумі 140 грн. ОСОБА_6 отримавши у власниці магазину ОСОБА_4 решту та дві пачки цигарок, таким чином шляхом обману незаконно заволодів грошима в сумі 140 грн. та двома пачками цигарок «LM» і «Winston» вартістю по 30 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн.

Крім цього, 07.03.2018 року близько 09 години ОСОБА_6 зайшов до продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_5 , де під час перебування у торгівельному залі у нього повторно виник корисливий умисел, направлений на отримання прибутку шахрайським шляхом. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, замовив у власника магазину ОСОБА_5 , який перебував за прилавком торгівельної зали, дві пачки цигарок «LM» та «Winston», дістав з кишені куртки пачку сувенірних купюр номіналом 200 гришок, надав одну сувенірну купюру продавцю, таким чином, виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, вказаний злочин ОСОБА_6 не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 отримавши вказану сувенірну купюру, виявив її не справжність щодо справжніх 200 грн., тим самим викрив ОСОБА_6 .

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
22 березня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , потерпілою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000099 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_4 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовилась, у зв`язку з їх відшкодуванням, потерпілий ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився, у зв`язку з відсутністю таких. При цьому, обвинувачений та потерпілі між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. На підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілим та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілі мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпілі наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості відповідно.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілими, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони примирилися.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, вперше вчинив злочини, раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_4 ; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілими міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів, і таке виправлення можливе без відбування покарання.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілими виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 березня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000099 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 березня 2018 року.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання по ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн., по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.
На підставі ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.
Речові докази:
дві сувенірні купюри 500 гришок, 19 сувенірних купюр 200 гришок, п`ять сувенірних купюр 50 гришок, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;
дві пачки цигарок марки «LM» та «Winston», що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілій ОСОБА_4 як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя ОСОБА_1