Справа № 346/5636/17
Провадження № 1-кп/346/155/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0001164 від 16.10.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, не судимого, депутатом не обирався, на утриманні неповнолітніх дітей немає, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки с. Шипинці, Хмельницького району, Хмельницької області, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, виник умисел на вчинення викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений Каналош та ОСОБА_7 16.10.2017 р. на автомобілі «Cherry Amulet» номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, після чого, залишивши даний автомобіль у заздалегідь обумовленому місці на узбіччі автомобільної дороги загального користування державного значення Н-10 сполученням «Чернівці-Стрий-Мамалига», приблизно о 09.00 год. цього ж дня Ковпак, шляхом вільного доступу, проникла до квартири АДРЕСА_2 , власником якої являється потерпіла ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_9 гаманець із шкірзамінника рожевого кольору, у якому знаходились грошові кошти у сумі 17500 гривень.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, реалізуючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, стояв на порозі вказаної квартири та спостерігав за можливою появою сторонніх осіб з метою попередити ОСОБА_7 про небезпеку.

При цьому, коли ОСОБА_7 виходила з приміщення вказаної квартири, то вони з обвинуваченим ОСОБА_10 були помічені потерпілою ОСОБА_9 , яка в момент викрадення гаманця з грошовими коштами знаходилась в іншій кімнаті вказаної квартири та почула сторонні звуки. Виявивши відсутність свого гаманця, потерпіла ОСОБА_9 вибігла на подвір`я будинку, у якому розташована квартира.

Наздогнавши обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на подвір`ї будинку, потерпіла ОСОБА_9 попросила їх зупинитись та повернути викрадений гаманець, та грошові кошти, однак останні, почувши дане прохання, проігнорували його та незважаючи на переслідування потерпілої, почали втікати у бік автомобільної дороги загального користування державного значення Н-10, сполученням «Чернівці-Стрий-Мамалига», перебуваючи на якій сіли в автомобіль марки «Cherry Amulet», номерний знак НОМЕР_1 , після чого продовжували втікати.

Однак знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 були затримані потерпілою ОСОБА_9 разом з жителями с. Лісний Хлібичин, Коломийського району ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , таким чином виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте не зумівши розпорядитись викраденим та закінчити злочин з причин, які не залежали від їх волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186, КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечить їм.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що дійсно у нього та його знайомої ОСОБА_13 виник умисел щодо вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. У зв язку з чим 16.10.2017р. він, обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_7 приїхали на автомобілі «Cherry Amulet» номерний знак НОМЕР_1 , в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, де залишили автомобіль у заздалегідь обумовленому місці на узбіччі автомобільної дороги сполученням «Чернівці-Стрий-Мамалига», і біля 09.00 год. цього ж дня ОСОБА_7 проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки умисно викрала гаманець із шкірзамінника рожевого кольору, у якому знаходились 17500 гривень.

Він, обвинувачений, в цей час, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, реалізуючи спільну домовленість щодо вчинення крадіжки, стояв на порозі вказаної квартири та спостерігав, щоб ніхто їх з ОСОБА_7 не побачив, а у випадку появи сторонніх осіб повинен був повідомити ОСОБА_7 про небезпеку.

Виходячи із вищезгаданої квартири ОСОБА_7 наказала йому бігти до машини, і він почув, як потерпіла, яка знаходилась у цій же квартирі, зверталась до ОСОБА_7 , після чого зрозумів, що вони були помічені потерпілою. Продовжуючи втікати його, обвинуваченого, та ОСОБА_7 переслідувала потерпіла, яка наздогнала їх на подвір`ї будинку і просила зупинитись та повернути викрадений гаманець та гроші, але він, обвинувачений з ОСОБА_7 продовжували втікати в сторону автомобіля. Прибігши до автомобіля він, обвинувачений сів за кермо, ОСОБА_7 сіла в салон автомобіля і він, керуючи автомобілем продовжували втікати, але біля будинку АДРЕСА_3 були затримані потерпілою разом з жителями с. Лісний Хлібичин, Коломийського району. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просила кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 розглянути без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила призначити покарання на погляд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і, що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у психіатра та нарколога Мукачівської центральної районної лікарні не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його щире каяття, що по місцю поживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, його молодий вік, що потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не настоює.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до частини першої ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 виділено в окреме провадження і знаходиться в Коломийському міськрайонному суді, розгляд якого не завершено, суд вважає за доцільне питання про долю речових доказів, арешту майна при ухваленні судового рішення, яким закінчується дане кримінальне провадження, залишити без вирішення.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 1484 грн. 40коп. слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 і стягнути з останнього на користь держави.

Питання про повернення застави, що не була звернена в дохід держави необхідно вирішити на підставі п.11 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути ОСОБА_5 в користь держави 1484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири ) гривень 40 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - заставу. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 32000 гривень, внесену 31.10.2017 року як запобіжний захід за ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні - повернути заставодавцю ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.
Суддя ОСОБА_1