Справа № 602/340/16-к
Провадження № 1-в/602/3/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2018 р. м. Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію",
В С Т А Н О В И В:
25 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Лановецького районного суду Тернопільської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України у виді 3 років 6 місяців обмеження волі, на підставі п.«в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він має малолітнього сина, стосовно якого він не позбавлений батьківських прав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився.
Потерпілий ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили, щодо заявленого клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 350 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі. Вирок суду в законну силу не вступив.
Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Із вироку Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 350 КК України, тобто, за умисний злочин, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент набрання чинності даним законом має одну дитину, якій не виповнилось 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданого 28 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області та з якого вбачається, що ОСОБА_4 є його батьком (а.с.202). Крім того, із довідки Збаразької міської ради Тернопільської області № 03-1166/26 від 26 вересня 2017 року вбачається, що міською радою, як органом опіки та піклування висновки щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не надавались ( а.с.201).
Під коло осіб, до яких амністія не застосовується, визначених ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" обвинувачений не підпадає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 44 КК України, ст. 9, п.«в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1