Справа № 186/615/17
Провадження № 1-кп/0186/102/17
У Х В А Л А
28 листопада 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 23 березня 2017 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого в Дніпропетровській установі виконання покарань №4,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника які заперечували проти продовження відносно нього строку тримання під вартою, та просили змінити запобіжний захід вважаючи, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу, на особисте зобов`язання, якого буде достатньо для того щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який згідно до ухвали Першотравенського міського суду від 31 жовтня 2017 року закінчується 29 листопада 2017 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для його завершення.

Ризики передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися враховуючи, що обвинувачений перебуваючи під вартою одружився та тривалий час перебуває під вартою, але для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою підстав не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_4 , ніде не працює та не має засобів для існування, підчас досудового слідства його було оголошено в розшук через неявку до слідчого, він раніше судимий за аналогічний злочин та знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, тобто схильний до вчинення злочинів, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити нові злочини, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, вказані підстави виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При таких умовах суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 4 дні.

Керуючись ч.3 ст.331 КПК України - суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, під вартою на строк 4 дні, тобто до 01 грудня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику прокурору.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1