Провадження №1-кс/127/8190/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Йорданського Гашимітського Королівства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 16.07.2017, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи попередньо із ним знайомим та підтримуючи між собою дружні відносини, з метою власного збагачення, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_10 та вимагати у нього повернення ОСОБА_9 грошових коштів, які останній був йому винний.

Так, реалізуючи вказаний злочинний умисел, близько 11 години 16.07.2017 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , на території м. Вінниці зустрілися із ОСОБА_10 та під вигаданою причиною змусили останнього сісти до салону автомобіля марки «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якої знаходився ОСОБА_9 . Після того як ОСОБА_10 сів до салону автомобіля «БМВ», ОСОБА_9 заблокував двері до автомобіля та спільно з ОСОБА_11 , в супереч волі потерпілого вивезли останнього на територію Жмеринського району, Вінницької області. Приїхавши на вказане місце, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_9 , вивели ОСОБА_10 з автомобіля та стали наносити йому удари руками та ногами в область голови та тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження, й вимагали при цьому надання їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що явно перевищувало суму грошових коштів в розмірі 850 доларів США, які ОСОБА_10 був винний ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 866/945 від 04.08.2017 встановлено, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: синець лівої вушної раковини, травматичний розрив барабанної перетинки лівого вуха з лівобічним гострим посттравматичним перфораційним середнім отитом, садна обличчя, садна та синець грудної клітки, садно лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили у місця локалізації ушкоджень, по давності утворення відповідають терміну, зазначеному у «Постанові про призначення судово-медичної експертизи 16.07.2017»; не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищам, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

З метою власного звільнення ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 гривень, які зберігалися при ньому, однак цих грошових коштів було недостатньо.

Після цього, близько 12 години 45 хвилин 16.07.2017 ОСОБА_9 із свого мобільного телефону зателефонував до дружини ОСОБА_10 ОСОБА_12 та повідомив, що потрібно передати йому за звільнення її чоловіка, грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Під час вказаної розмови, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_9 , що у неї відсутня вказана сума грошових коштів.

Близько 13 години 16.07.2017 ОСОБА_9 зі свого мобільного телефону зателефонував до дядька ОСОБА_10 - ОСОБА_13 та під час розмови із останнім став вимагати у нього передачу грошових коштів в сумі 3000 доларів США за звільнення ОСОБА_10 . У зв`язку з відсутністю вказаної суми грошових коштів у ОСОБА_13 , під час телефонної розмови останній домовився про передачу грошових коштів в сумі лише 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_10 .

Після вказаної телефонної розмови, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи позбавляти ОСОБА_10 волі, силоміць посадили його до салону автомобіля «БМВ» та проти волі останнього вивезли його на територію Літинського району Вінницької області, де продовжували утримувати до моменту передачі грошових коштів за його звільнення.

Близько 14 години 40 хвилин 16.07.2017 ОСОБА_14 , діючи за вказівкою свого батька ОСОБА_13 , на території ринку «Урожай» у м. Вінниці, передав ОСОБА_15 , який діяв за вказівкою ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що еквівалентно 38 952 гривні, за звільнення ОСОБА_10 . Після отримання домовленої суми грошових коштів ОСОБА_15 , ОСОБА_9 не звільнив ОСОБА_10 та продовжив його незаконно утримувати, вимагаючи при цьому у ОСОБА_13 передачу йому другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_10 .

Близько 16 години 20 хвилин 16.07.2017, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , на автомобілі марки «БМВ» привезли ОСОБА_10 на територію м. Вінниці та проти його волі завели потерпілого у квартирі АДРЕСА_3 , де проживав їх спільний знайомий ОСОБА_16 . У приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_10 незаконно утримували ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_16 , очікуючи передачу ОСОБА_9 другу частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, за звільнення ОСОБА_10 .

У період часу з 17.07.2017 до 25.07.2017, ОСОБА_9 під час телефонних розмов та особистого електронного листування продовжив вимагати у ОСОБА_10 передачу йому грошових коштів в сумі 1500 доларів США, погрожуючи йому та його рідним застосуванням фізичного насильства до них, у випадку їх не виплати.

Близько 15 години 25.07.2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, затримано по АДРЕСА_4 , після передачі ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 400 доларів США, що еквівалентно 10329 гривень, ОСОБА_9 , які останній вимагав.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, незаконне позбавлення волі незаконне позбавлення волі вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіяння йому фізичних страждань.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 28 липня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів, строк дії ухвали до 15.10 години 22.09.2017 року.
Ініціатор клопотання посилається на те, що під час досудового розслідування 29.08.2017 підозрюваному ОСОБА_17 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Допитаний 29.08.2017 підозрюваний ОСОБА_8 свою винну у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, від надання показів відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.
Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 25.11.2017, з метою всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю долученням аналітичної довідки УОТЗ ГУНП у Вінницькій області про аналіз телефонних дзвінків та виконанням інших слідчих дій спрямованих на завершення досудового розслідування, у тому числі: повідомлення в порядку ст. 290 КПК України підозрюваним ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , їх захисникам, та потерпілій про завершення досудового розслідування, надання їм доступ до матеріалів досудового розслідування, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчий зазначив, що на даний час ризики, зокрема: що ОСОБА_8 не має постійного місця проживання по місцю проведення досудового розслідування, відсутні тісні соціальні зв`язки на території України, станом на липень 2017 року закінчив навчання у Вінницькому національному медичному університеті, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни обвинувальних показів, зазначені у попередній ухвалі суду про обрання ОСОБА_17 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися. Так, ОСОБА_8 відшкодував заподіяну шкоду потерпілому і останній претензій не має. Свідками вчинених злочинів є родичі потерпілого, що фактично вказує про недоцільність впливу на них підозрюваним. Крім того, виявилось, що ОСОБА_8 має місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та місце проживання: АДРЕСА_2 . Крім того, підозрюваний має намір продовжити навчання у Вінницькому національному медичному університеті на інтернатурі, ініціатор клопотання просить врахувати вищевказані обставини, тому просить задоволити клопотання про зміну запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив змінити ОСОБА_17 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах досудового розслідування до 25 листопада 2017 року.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 та його довіритель не заперечили проти вимог даного клопотання. Підтвердили те, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, а навпаки буде сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство як найшвидше закінчилось, додали до матеріалів клопотання копію договору найму житлового приміщення, розписку потерпілого ОСОБА_10 , тощо.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання захисника та докази надані захисником, слідчий суддя встановив, що клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. З ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю 00Н у 1966 році та ратифікованого Україною 19.10.1973 року (набрав чинності 23.03.1976 року), тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не має бути загальним правилом, але звільнення може ставитись у залежність від подання гарантій явки на суд, явки на судовий розгляд у будь-якій іншій його стадії і, в разі необхідності, явки для виконання вироку.

У відповідності з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, прийнятої 04.11.1950 року і ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд упродовж розумного строку чи на звільнення до початку судового розгляду. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями явки до суду.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою

В судовому засіданні встановлено, що суд в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/16100/17 від 28 липня 2017 року, застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою мотивував своє рішення тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, вину у скоєнні злочину не визнає, не має постійного місця проживання по місцю проведення досудового розслідування, відсутні тісні соціальні зв`язки на території України, станом на липень 2017 року закінчив навчання у Вінницькому національному медичному університеті, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни обвинувальних показів, а тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд приймає до уваги доводи ініціатора клопотання та адвоката ОСОБА_5 , які не були враховані судом та свідчать про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 відшкодував заподіяну шкоду потерпілому і останній претензій не має. Свідками вчинених злочинів є родичі потерпілого, що фактично вказує про недоцільність впливу на них підозрюваним. Крім того, виявилось, що ОСОБА_8 має місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та місце проживання: АДРЕСА_2 .

Крім того відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом.

З огляду на вищевикладене, суд находить, що наявність зазначених обставин не розглядались слідчим суддею при постановленні попередньої ухвали та не були враховані, а тому можуть бути підставою для заміни запобіжного заходу на запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на те, що ризики, викладені в ухвалі суду від 28 липня 2017 року, які являли неможливість застосування більш м"якого запобіжного заходу зникли, а також те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_4 із зобов"язанням підозрюваного у відповідності до п. 1-3 ч.5 ст.194 КПК України виконувати обов"язки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 201,202 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 задоволити.

Змінити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме в період часу доби з 20 :00 години по 07:00 годин не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в межах досудового розслідування строком два місяця: до 21 листопада 2017 року.

Зобов"язати підозрюваного ОСОБА_4 у відповідності до п. 1-3 ч.5 ст.194 КПК України:

прибувати до старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_7 за першою вимогою;

не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 та зобов"язати його негайно прибути до місця його проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: