Ухвала

12 січня 2018 р.

м. Київ

Провадження № 51-483 зп 18

Суддя другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судових рішень щодо нього,

встановив:

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 Розділу 4 вказаного Закону заява ОСОБА_2 була передана на розгляд судді-доповідачу Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Так, 14 листопада 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява засудженого ОСОБА_3 у якій він порушував питання про перегляд вироку Апеляційного суду Херсонської області від 11 березня 2011 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року щодо нього. Підставою для перегляду судових рішень заявник вказував пункт 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Разом із тим, на підтвердження доводів заяви ОСОБА_2 надав копію постанови Верховного Суду України від 9 жовтня 2017 року, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом). Просив скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року, а справу направити на розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 17 листопада 2017 року заявника повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448, 449 КПК і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків до 18 грудня 2017 року.

Недоліками заяви було визнано те, що у заяві засуджений ОСОБА_2 , хоча і посилався як на підставу для перегляду судових рішень щодо нього на пункт 1 частини першої статті 445 КПК, але не навів обґрунтувань такої підстави, не зазначив, яка саме норма права, передбачена законом України про кримінальну відповідальність, неоднаково застосовано судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах і не додав копії різних за змістом судових рішень. Також у заяві були відсутні посилання і на обставини, які б свідчили про наявність підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, передбачених пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.
10 січня 2018 року від засудженого ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду України від 17 листопада 2017 року надійшла заява про перегляд тих самих судових рішень, однак з її змісту не вбачається виконання недоліків, які були зазначені в ухвалі. А також не долучено копії різних за змістом судових рішень.

Так, протягом установленого строку засуджений ОСОБА_2 зазначені в ухвалі судді недоліки не усунув.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 450 КПК України заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув її недоліки протягом установленого для цього строку.

Керуючись ст. 450 КПК України, пунктом 1 параграфу 3 перехідні положення Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року,

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судових рішень щодо нього повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1