Справа № 588/146/18
провадження №1-кс/588/46/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2018 року Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці клопотання слідчого Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 26.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу статті 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,
за участю учасників судового засідання:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
У С Т А Н О В И В:
До суду 26.01.2018 року слідчим Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 було подано клопотання, погоджене з начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 26.01.2018 близько 02 години, перебуваючи разом з ОСОБА_8 , поряд з будинком АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном марки «PRESTIGIO 3468», належним потерпілій ОСОБА_8 , завдав їй одного удару кулаком у обличчя у ділянку носу та верхньої губи. У результаті отриманого удару ОСОБА_8 упала на землю, після чого ОСОБА_6 реалізовуючи свій корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, дістав з правої кишені куртки потерпілої належний їй мобільний телефон «PRESTIGIO 3468», забравши його собі. Отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що у подальшому дістав та викинув сім-карту з вище вказаного мобільного телефону, а телефон залишив собі. В результаті потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна шкода заявленим розміром 2 000 грн.
ОСОБА_6 26.01.2018 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, і хоча останній проживає у АДРЕСА_2 , проте зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований в зв`язку з чим не має постійного джерела прибутку, не одружений, у зв`язку з чим існує ризик, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не виконувати свої процесуальні обов`язки як підозрюваний, затягуючи таким чином досудове розслідування у кримінальну провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий ураховуючи викладене зазначив, що більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, ризикам переховування його від органів досудового розслідування або суду, ризиків знищення, спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів у цьому провадженні.
Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, указала, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, що підтверджується показаннями потерпілої, даними лікарні про виявлені у потерпілої струс головного мозку та перелом носа, які за своїм характером не могли утворитись від падіння потерпілої, про що зазначає підозрюваний, також підтверджується показаннями свідків, вилученим у підозрюваного телефоном потерпілої, з якого він викинув сім-карту. Крім того, ОСОБА_6 після затримання змінював пояснення, повідомляв обставини, які не підтвердились і в деякій мірі суперечать показанням свідків. На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду на думку прокурора свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки він офіційно не працює, неодружений з жінкою, з якою проживає, офіційно він не є батьком дитини, яка з ними проживає. Тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого злочину, на думку прокурора також може вказувати на указаний ризик. Поряд з цим, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, знищити приховати докази, а тому прокурор просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив застосувати домашній арешт. ОСОБА_6 пояснив, що не пам`ятає заподіяння удару потерпілій, впевнений, що цього не робив. З потерпілою раніше був знайомий, вони у двох після перебування у барі були у стані сп`яніння, потерпіла впала сама і вдарилась обличчям об дорожнє покриття, коли побачила кров почала кричати. ОСОБА_6 визнав, що забрав її мобільний телефон, але допоміг їй дійти додому її подруги, потім пішов назад у бар, під`їхав на таксі у бар «Кристал», визнав, що викинув сім карту з мобільного телефону, але коли усвідомив те, що відбулось, вирішив повернути його потерпілій, і прямуючи до неї був затриманий. ОСОБА_6 вказав, що не має наміру ухилятись від явки до слідчого чи суду, буде виконувати свої обов`язки, не бути зустрічатись з потерпілою, свідками, бажає відшкодувати завдану шкоду потерпілій.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 заперечив проти клопотання слідчого в частині застосування до підозрюваного тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт з обмеженням права залишати місце його мешкання АДРЕСА_2 , щоб не позбавляти його можливість працювати. Захисник вважав, що підозра в частині вчинення ОСОБА_6 саме злочину передбаченого частиною 2 статті 186 КК України не доведена, вбачаються лише ознаки злочину, передбаченого статтею 185 КК України. Ризики знищення чи пошкодження доказів не доведено, оскільки у підозрюваного вилучено мобільний телефон та особисті речі, він має міцні соціальні зв`язки, оскільки є батьки, співмешканка, діти, які перебувають на його утриманні. Крім того, ОСОБА_6 є учасником бойових дій, має нагороди, його батько є інвалідом третьої групи. Захисник ОСОБА_7 вважав, що названим прокурором ризикам можна запобігти шляхом застосування домашнього арешту.
Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За змістом пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.
З матеріалів доданих до клопотання слідчого установлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Тростянецьким відділенням ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000034 зареєстрованого 26.01.2018 року за заявою ОСОБА_8 про те, що 26.01.2018 близько 02 години у м.Тростянець Сумської області, поблизу будинку №3А, по вул. Л.Татаренка, ОСОБА_6 наніс їй удар кулаком у обличчя, після чого відкрито заволодів належним останній мобільним телефоном марки «PRESTIGIO».
Під час досудового розслідування указаного кримінального провадження о 06 год. 20 хв. 26 січня 2018 року слідчим Тростянецького районного відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 було затримано ОСОБА_6 .
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 26.01.2018 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, яке є тяжким і санкція частини 2 статті 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Оцінюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення, суд виходить з таких мотивів.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, вважаю, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту потерпілої, довідкою з приймального відділення КЗ «Тростянецька центральна районна лікарня» від 26.01.2018 року про виявлені у ОСОБА_8 струс головного мозку, перелом кісток носу, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , поясненнями ОСОБА_12 , протоколом затримання ОСОБА_6 від 26.01.2018 року, згідно з яким у ході його обшуку було вилучено мобільний телефон, належний потерпілій.
За таких обставин, вважаю, що указані докази дають підстави для розумної підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому подальше розслідування є виправданим, і доводи сторони захисту про відсутність вагомих доказів наявності в діях ОСОБА_6 саме складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, указаного висновку не спростовують.
Оцінюючи наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України суд враховує, що підозрюваний є особою віком 34 років, має постійне місце проживання у місті Тростянці та Тростянецькому районі, зокрема, проживає та зареєстрований близько 10 років у с.Микитівка Тростянецького районі із співмешканою ОСОБА_13 та дитиною ОСОБА_14 , 2013 року народження, батьківство щодо якого підозрюваним офіційно не визнано. Крім того, згідно з поясненнями ОСОБА_6 та довідкою вуличкому від 27.01.2018 року ОСОБА_6 також на час роботи вантажником, яким працює у фізичної особи підприємця неофіційно у м.Тростянці, проживає з батьками по АДРЕСА_2 . При цьому батько ОСОБА_15 , 1958 року народження є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням. ОСОБА_6 також має доньку ОСОБА_16 , 2005 року народження, яка проживає з матір`ю у м.Суми, на утримання якої він сплачує аліменти.
Ураховуючи викладене, вважаю, що указана сукупність обставин вказує на наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків.
Підозрюваний вважається раніше не судимим, оскільки попередні судимості погашені, згідно з довідкою інспектора СРПП № 1 Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області, ОСОБА_6 на профілактичних обліках не перебуває, є учасником бойових дій, нагороджений медаллю, доказів негативної характеристики, тобто негативної репутації підозрюваного до клопотання не додано.
Відсутні докази того, що підозрюваний вчиняв спроби переховування від органів досудового розслідування, сам факт можливого суворого покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі доведення його вини в інкримінованому злочині не може бути підставою для обмеження його свободи, а має оцінюватись у сукупності з іншими обставинами та особою підозрюваного.
Разом з тим, ураховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, вважаю, що прокурором доведено ризик можливого впливу підозрюваним на потерпілу та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на показаннях яких ґрунтується повідомлення про підозру, та ризик приховування, знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, що мають істотне значення для кримінального провадження, чим останній може перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Згідно з частиною 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Всупереч положенням частини 1 статі 183 КПК України прокурором не доведено недостатність для запобігання установленим ризикам застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Ураховуючи наявність постійного місця проживання обвинуваченого у місті Тростянці, запобігти установленим ризикам, які передбачені пунктами 2 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, у тому числі утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою.
На підставі викладеного, вважаю, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу з підстав, передбачених КПК України та статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження на цьому етапі не доведено.
За таких обставин, ураховуючи обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених пунктом 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, вважаю, що є підстави для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Згідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Отже, з урахуванням установлених обставин та особи підозрюваного до останнього слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України і строк дії домашнього арешту встановити в межах строку досудового розслідування.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 строком до 20 березня 2018 року включно, поклавши наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 за винятком випадків прибуття до слідчого, прокурора, суду за викликом;
3) не відлучатися за адміністративні межі м.Тростянець Сумської області без дозволу слідчого чи суду.
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
6) утримуватись від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_17 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали для виконання в частині контролю за поведінкою підозрюваного направити до Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1