АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5236/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року, -
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, з 02.10.2017 року по 30.11.2017 року включно, щодо
ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідноухвали слідчого судді, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про те, що клопотання прокурора не містить жодної аргументації для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, апелянт вказує, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу являє собою копію клопотання про його застосування, оскільки доводи прокурора не підкріплені доказами та є необгрунтованими. Додає про відсутність обгрунтування стороною обвинувачення неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає про відсутність обгрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням її ідентичності у клопотання про застосування запобіжного заходу, що, як вказує адвокат, доводить відсутність аргументації на користь наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, апелянт вказує про відсутність у підозрюваного закордонного паспорту та фінансової спроможності у вигляді нерухомого майна та авто, а тому ризик можливої спроби переховатись від органів досудового розслідування значно зменшився. Додає про те, що спроба перетнути кордон 02.08.2017 року (день затримання) має логічне пояснення, оскільки ОСОБА_8 збирався вилітати до Чорногорії на святкування дня народження його дружини та мав зворотній електронний квиток та 09.08.2017 року у ОСОБА_8 були намічені загальні збори учасників ТОВ «Агродом «Зелений гай».
Крім того, адвокат вказує про те, що п`ятеро учасників інкримінованого кримінального правопорушення оголошені у національний та міждержавний розшук, а ОСОБА_8 за кордон не вилітав.
Також сторона захисту звертає увагу суду на те, що ОСОБА_8 жодного разу не залишив житло, жодного разу не здійснив спробу зв`язатися зі свідками або здійснити на них тиск, що підтверджується довідкою ГУ НП у м. Києві Печерського управління поліції від 14.09.2017 року про те, що порушень запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених судом на ОСОБА_8 обов`язків, працівниками Печерського управління поліції зафіксовано не було.
У підсумку автор апеляційної скарги вказує, що дане кримінальне провадження розпочато в 2013 році, за цей період допитані всі необхідні свідки, на яких ОСОБА_8 не зробив жодної спроби незаконного впливу. Додає про відсутність такого впливу у період відсутності застосованого до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу.
Одночасно адвокат зазначає про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має на Україні стійкі соціальні зв`язки, дружину, бізнес, нерухомість, батьків, що вказує на відсутність спроб можливої втечі на тимчасово неконтрольовану територію.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
02.08.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України в міжнародному аеропорту «Бориспіль» та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під домашнім арештом.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 рокудане клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, з 02.10.2017 року по 30.11.2017 року включно.
Під час розгляду клопотання про продовження строку триманняОСОБА_8 під домашнім арештом слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються, проте, ані захисником, ані підозрюваним у судовому засіданні апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, на які вони посилаються та спростовували висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, отриманих на підставі документів долучених до клопотання прокурора, оскільки фактично сторона захисту обмежилась лише запереченнями наведених слідчим фактів та обставин.
Посилання апелянта на ідентичність клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного та його продовження в частині існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, не заслуговують на увагу, оскільки прокурор у клопотанні посилається на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на момент продовження строку дії запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, відсутність у підозрюваного закордонного паспорту та фінансової можливості виїзду за кордон, не є визначеною законом самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням доданих до клопотання стороною обвинувачення фактів та обставин на його обгрунтування. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що ОСОБА_8 за кордон не вилітав.
Посилання адвоката на те, що інші учасники інкримінованого кримінального правопорушення оголошені у розшук, не є предметом розгляду у даному судовому засіданні.
В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Доводи апеляційної скарги в частині наявності у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, дружини, бізнесу, нерухомості, батьків, не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким можливо через застосування саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Посилання адвоката на те, що ОСОБА_8 жодного разу не порушував застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених судом обов`язків, на переконання колегії суддів, свідчить про правильність застосованого щодо нього запобіжного заходу та не містить підстав для його зміни.
Твердження апелянта про те, що клопотання прокурора не містить аргументації для продовження строку дії запобіжного заходу, слід визнати непереконливими, з урахуванням посилань сторони обвинувачення на підставу продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідність проведення певних процесуальних, слідчих (розшукових) дій, детальний перелік яких міститься у клопотанні прокурора.
Посилання автора апеляційної скарги на відсутність у клопотанні обгрунтування неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не заслуговують на увагу з урахуванням змісту клопотання.
Що стосується посилань захисника на те, що ОСОБА_8 збирався вилітати до Чорногорії на святкування дня народження дружини та мав зворотній електронний квиток, слід визнати непереконливими, з урахуванням відсутності квитка у матеріалах справи. Відсутній квиток і у доданих до апеляційної скарги захисника документах, у зв`язку із чим апеляційний суд позбавлений можливості надати йому належну правову оцінку.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку тримання особи під домашнім арештом, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено щодоОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, до 30.11.2017 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4