Провадження № 274/4833/17
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/556/17
І м е н е м У к р а ї н и
26.12.2017 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/4833/17 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 11 класу вечірньої (змінної) школи ІІ-ІІІ ступенів № 3 м. Бердичева, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , також проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за статтями 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого . . . . . ОСОБА_6
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
24 липня 2017 року приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у загальнодоступному місці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 і належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 (надалі в тексті ФОП ОСОБА_7 ), скориставшись неуважністю продавця ОСОБА_8 , яка відвернулась від прилавку, шляхом вільного доступу з каси магазину, розміщеної за прилавком, таємно викрав гроші в сумі 200 грн., які належать ФОП ОСОБА_7 і якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Після цього 28 липня 2017 року о 16 год. 19 хв. ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, знаходячись у вищевказаному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », скориставшись тимчасовою відсутністю продавця ОСОБА_8 , яка вийшла з приміщення магазину, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав гроші з каси магазину в сумі 700 грн., які належать ФОП ОСОБА_7 і якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, в період часу з 30 липня 2017 року до 19 серпня 2017 року, ОСОБА_3 , побачивши, що його попередні злочинні дії не були помічені продавцем та власником магазину, будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 185 КК України, знаходячись у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 та належить ФОП ОСОБА_7 , користуючись тимчасовою відсутністю і неуважністю продавця ОСОБА_8 та власника магазину ФОП ОСОБА_7 , систематично, повторно, а саме: 30.07.17 о 16 год. 05 хв., 01.08.17 о 18 год. 22 хв., 02.08.17 о 18 год. 24 хв., 03.08.17 о 16 год. 55 хв., 04.08.17 о 19 год. 17 хв., 05.08.17 о 15 год. 40 хв., 06.08.17 о 16 год. 52 хв., 07.08.17 о 16 год. 41 хв., 08.08.17 о 20 год. 37 хв., 09.08.17 о 17 год. 24 хв., 10.08.17 о 18 год. 04 хв., 11.08.17 о 18 год. 07 хв., 12.08.17 о 18 год. 52 хв., 15.08.17 о 17 год. 01 хв., 16.08.17 о 17 год. 00 хв., 17.08.17 о 17 год. 52 хв., 18.08.17 о 18 год. 23 хв., 19.08.17 о 17 год. 30 хв. викрадав гроші з каси магазину, належні вказаному суб`єкту підприємницької діяльності, викравши в загальній сумі 2400 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями за період часу з 24 липня до 19 серпня 2017 року ОСОБА_3 таємно викрав гроші з каси вказаного вище магазину в загальній сумі 3330 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, вказав, що всі фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого суд не має. ОСОБА_3 показав, що влітку 2017 року він, перебуваючи на канікулах, грав з друзями у футбол, після чого йшли попити квасу чи лимонаду в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 . Ходили туди постійно та якось одного разу, коли продавець вийшла на вулицю покурити, він, скориставшись, що його дії ніхто не бачить, з дерев`яної шкатулки за прилавком, яка слугувала касою, викрав гроші. Гроші витратив на власні потреби. Зрозумівши, що є можливість викрадати гроші з каси, доки цього не бачить продавець, через декілька днів знову вирішив викрасти гроші. Цього разу викрав близько 700 грн., частину з яких віддав на лікування хворій бабусі. Після цього з кінця липня до 19 серпня майже кожен день, користуючись тимчасовою відсутністю або відволіканням продавця, викрадав гроші з каси, суми сказати точно не можне, але погоджується з тим, що вказано у обвинуваченні. Викрадені гроші витрачав на власні потреби. В подальшому його дії були помічені на камері відеоспостереження та власник повідомив про це його сестрі, показавши відео. Заподіяні збитки ще не відшкодовував, так як потерпілий нічого не казав, але збирається відшкодувати. Розуміє, що зробив погано, у скоєному кається, обіцяє більше такого ніколи не вчиняти, просить застосувати до нього амністію.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:
-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.08.17, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_7 заявив про крадіжку ОСОБА_3 в період з 24.07.17 до 19.08.17 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. 30-річчя Перемоги, 7 належних йому коштів (т. 1, а.п. 10);
-даними протоколу огляду місця події від 25.08.17 з фототаблицею до нього, при проведенні якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , зафіксовано розташування за прилавком дерев`яної шкатулки, в якій зберігаються грошові кошти, наявність відеокамери у приміщенні. В ході огляду вилучено диск з даними відеоспостереження (т. 1, а.п. 25-29);
-даними протоколу огляду предметів від 31.08.17 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого оглянуто диск із записами з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з яких вбачається як особа, зовні схожа на обвинуваченого, з 24.07.17 до 19.08.17 в зазначений у обвинувачені час, користуючись тим, що ніхто не спостерігає за дерев`яною шкатулкою з грошима (касою), дістає з неї аркуші, зовні схожі на грошові купюри (т. 1, а.п. 30-44);
-даними копій книг розрахункових операцій та обліку доходів ФОП ОСОБА_7 , в яких підтверджено наявність коштів на час скоєння злочинів та розмір заподіяного збитку (т. 1, а.п. 57-61).
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 зазначила, що виховує сина нормально, має на нього виховний вплив. Син проживає то у неї, то у колишнього чоловіка. Сина забезпечують вони в повній мірі, син доглянутий, одягнений, нагодований, має кишенькові кошти. В подальшому належну поведінку сина вони зможуть забезпечити і син злочинів більше скоювати не буде.
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 3 КК України злочини, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, навчається та за місцями навчання характеризувався(-ється) посередньо, проживає то з батьком, то з матір`ю та за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило, не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем участі у волонтерських програмах характеризується позитивно.
З урахуванням наведеного, кількості епізодів злочинної діяльності, невідшкодування обвинуваченим заподіяних потерпілим збитків, думки потерпілого щодо призначення суворої міри покарання, приймаючи до уваги санкцію закону, суд приходить висновку при призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, ОСОБА_3 на момент вчинення злочинів був неповнолітнім, вчинив умисні злочини, які не є ні тяжкими, ні особливо тяжкими, тобто є особою, яка підпадає під дію п. а) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.16. ОСОБА_3 не є особою, до якої не застосовується амністія відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році». Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не пред`явлено. Потерпілий мають право звернення про відшкодування завданого збитку в порядку цивільного судочинства.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні і судовому розгляді, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 1; 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі п. а) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.16 звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: DVD+R диск з логотипом Verbatim, серійний номер ZE4929-DVD-T470, з записами з камер відеоспостереження у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який приєднано до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1