УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу,-

УСТАНОВИВ:
Старший слідчий першого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, про надання тимчасового доступу до документів, а саме матеріалів справи № 510/315/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Прокуратурою Одеської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, у кримінальному провадженні №0001422 від 18.10.2017 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ході моніторингу прокуратурою Одеської області даних Єдиного державного реєстру судових рішень, виявлено заочне рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.09.2017 у справі № 510/315/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності. Вказаним рішенням за ОСОБА_5 визнано право власності на малу архітектурну форму магазин (торговий павільйон), який розташований на території ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 63,0 кв. м. Вказане судове рішення не відповідає вимогам ст. 182, 392 ЦК України, п. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В свою чергу ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Під час досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у дослідженні матеріалів справи № 510/315/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні є потреба в дослідженні вищевказаних документів.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні слідчий просить надати тимчасовий доступ до зазначених документів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з наведених підстав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Заслухавши слідчого та прокурора, а також дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Встановлено, що прокуратурою Одеської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, у кримінальному провадженні №0001422 від 18.10.2017 року.

Відповідно до частини 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду клопотання зазначені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.132 КПК України, не доведено.

Належних, допустимих та достатніх доказів на обґрунтування доводів клопотання, в наданих матеріалах не вбачається.

За таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Тому, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки встановлено відсутність правових підстав, передбачених ст.160 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених документів.

Керуючись ст.ст.159-166 КПК України,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :

29.11.2017