В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006297 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з професійно-технічною, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України,

в с т а н о в и в:

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права та вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень.

Згідно части 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», при проведені опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 2 статті 90 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Пунктом 4.2.10 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 передбачено, що виявивши розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення переданого на зберігання майна або встановивши інші незаконні дії з цим майном, державний виконавець складає про це акт і звертається з поданням для вирішення питання про притягнення зберігана описаного майна до відповідальності, передбаченої статтею 388 КК України.

Так, 08.10.2010 року Баришівським районним судом Київської області задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу згідно договору застави транспортного засобу № СЬ 42523 на загальну суму 176 119 (сто сімдесят шість тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 95 коп. та видано виконавчий лист від 19.10.2010 №2-153-2010.

28.10.2010 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_7 , на підставі вищевказаного виконавчого листа була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 23491447, відповідно до якої ОСОБА_6 , як боржнику, був наданий термін для добровільного виконання. Проте, рішення суду в добровільному порядку виконано не було, у зв`язку із чим державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

13.12.2013 року, державним виконавцем згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» складено акт опису й арешту транспортного засобу GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_6 . Вказане описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник стягувана ОСОБА_8 .

Вказаним актом, ОСОБА_8 роз`ясненні права та обов`язки передбачені ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та попереджено про кримінальну відповідальність за приховування, розтрату та відчуження автомобіля. Своїм підписом у вказаному акті, ОСОБА_8 засвідчив факт отримання автомобіля на відповідальне зберігання та роз`яснення йому положень Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому, 03.02.2016 року до відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області надійшло клопотання ОСОБА_5 з проханням передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

05.02.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_9 на підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про передачу описаного майна боржника ОСОБА_6 згідно акту опису та арешту від 13.12.2013 року, а саме: автомобіля марки GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 новому зберігачу - ОСОБА_5 .

Крім того, 05.02.2016 року був укладений договір відповідального зберігання товару між державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_9 (поклажодавець) та ОСОБА_5 (зберігач) про передачу на зберігання на безоплатній основі автомобіля GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час складання вказаного договору, ОСОБА_5 було попереджено про кримінальну відповідальність за приховування, розтрату та відчуження автомобіля. Своїм підписом у вказаному договорі, ОСОБА_5 засвідчив факт отримання автомобіля на відповідальне зберігання та роз`яснення йому положень Закону України «Про виконавче провадження». Також, 05.02.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_9 був складений акт приймання - передавання арештованого майна згідно якого, ОСОБА_5 прийняв на відповідальне зберігання арештоване та описане майно - автомобіль GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час складання вказаного акту ОСОБА_5 був попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. У вказаному акті ОСОБА_5 своїм підписом засвідчив факт отримання автомобіля на відповідальне зберігання

Однак в подальшому, ОСОБА_5 на неодноразові усні та письмові вимоги надати вищевказаний автомобіль для реалізації ігнорував, на вимоги державного виконавця передати автомобіль для проведення виконавчих дій в яких його повторно попереджалось про кримінальну відповідальність не реагував. Зокрема такі вимоги були направлені ОСОБА_5 19.05.2017 року, 19.06.2017 року.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_5 будучи відповідальним зберігачем у виконавчому провадженні № 23491447 за виконавчим листом Барішивського районного суду у Київській області від 08.10.2010 №2-153-2010 про стягнення на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за кредитним договором, та обізнаним зі своїми правами та обов`язками, як зберігача ввіреного майна, діючи умисно, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджаючи виконанню зазначеного виконавчого листа, приховав майно, яке описане та на яке накладено арешт, а саме автомобіль GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , не надавши його для проведення виконавчих дій на законні вимоги державного виконавця ВДВС Баришівського районного управління юстиції у Київській області.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт або майна, яке описане, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджаючи виконанню виконавчого листа Баришівського районного суду Київській області від 19.10.2010 №2-153-2010 про стягнення на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за кредитним договором, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, здійснив відчуження транспортного засобу GREAT WALL, модель SAFE, 2007 р.в., чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 на користь невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.388 КК України, тобто приховування та відчуження майна на яке накладено арешт та майном яке описано.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

30.11.2017 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності його захисника укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто 5 100 гривень.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язково участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.1 ст.388 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 листопада 2017 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0006297.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 5 100 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обрано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: