Справа № 646/4804/17
№ провадження 1-кс/646/33/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 24 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 19 вересня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи скаргу тим, що досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно, тому просила скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 24 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження.

Заявниця звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою, приходить до наступного.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000509 від 19 вересня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, відкрите на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2014 року, якою зобов`язано прокуратуру Харківської області внести відповідні відомості за заявами ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення за фактом відсутності /можливого знищення/ первісних матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 10 лютого 2014 року та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявницю шляхом надання їй довідки, витягу з ЄРДР та пам`ятки про права та обов`язки потерпілої. Також суд зобов`язав прокуратуру Харківської області відновити та направити до прокуратури м.Києва зазначені відсутні матеріали.

Вказана ухвала Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2014 року не була виконана у повному обсязі, про що неодноразово зазначалося слідчими суддями Червонозаводського районного суду м.Харкова в ухвалах, якими скасовані попередні постанови про закриття кримінального провадження № 0000509.

Так, у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація щодо видачі заявниці пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, таке прямо невиконання судового рішення ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2014 року, позбавило заявницю на первинному етапі розслідування її прав та обов`язків потерпілої від злочину викрадення офіційних документів матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 10 лютого 2014 року, відкритого за її заявою, та по якому вона є потерпілою. У тому числі заявниця не була допитана як потерпіла і не мала можливості захистити свої законні права та інтереси. При цьому у подальшому суди неодноразово зазначали щодо необхідності допиту заявниці, але вказівки судів не виконано, навіть в оскаржувані постанові зазначено, що допит заявника на стадії досудового слідства є необов`язковим, тобто слідчий прямо відмовився від виконання судових рішень щодо допиту заявниці.

10 червня 2015 року в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова зазначено про відсутність у матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_3 від 07 липня 2014 року та суд зробив висновок, що неможливо однозначно вирішити питання про перевірку всіх викладених у заяві доводів (КП а.с.148). При цьому в ухвалі від 19 вересня 2014 року, якою суд зобов`язав прокуратуру Харківської області внести відповідні відомості за заявами ОСОБА_3 , йдеться про її заяви від 20 червня 2014 року та від 07 липня 2014 року.

Проте, замість виконання у цій частині цього та наступних судових рішень, встановлення місця знаходження зазначеної заяви ОСОБА_3 від 07 липня 2014 року та долучення її у оригіналі до матеріалів кримінального провадження, слідчий, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, прокоментував судове рішення, не виконуючи його.

Крім того, у вказаній ухвалі від 10 червня 2015 року зазначено, що під час слідства не допитані не всі працівники прокуратури, стосовно яких в оскаржуваній постанові зроблено висновок щодо відсутності складу злочину у їх діях, у тому числі з питання внесення змін до фабули кримінального правопорушення, відомості про яке було внесено до ЄРДР за № 0000013.

І цей висновок суду слідчим проігноровано.

Принагідно слід зазначити, що некоректним є вирішення питання щодо статусу заявниці при наявності у слідства лише однієї заяви ОСОБА_3 від 20 червня 2014 року і за відсутності другої її заяви від 07 липня 2014 року. Суд зазначає щодо необхідності встановлення місцезнаходження заяви ОСОБА_3 від 07 липня 2014 року та долучення оригіналу цієї заяви до матеріалів кримінального провадження № 0000509 від 19 вересня 2014 року

Матеріали кримінального провадження містять копію ще однієї ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2014 року, якою зобов`язано прокуратуру Харківської області надати заявниці у повному обсязі інформацію щодо місцезнаходження її клопотання та матеріалів виконання постанови слідчого прокуратури м.Києва від 19.06.2014 по кримінальному провадженню № 0000013 від 10.02.2014 та проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території, а також копій усіх супровідних листів, паспортів на відправлення зазначених документів до прокуратури м.Києва та документів із державних установ, отриманих у процесі виконання постанови. Крім того, зазначеним судовим рішенням суд зобов`язав прокуратуру Харківської області у термін 7 днів з моменту отримання копії судового рішення надати суду звіт про його виконання (КП а.с.а.с. 161-164). Згідно штампу на супровідному листі голови суду від 12 березня 2015 року копія зазначеного судового рішення отримана у прокуратурі Харківської області 13 березня 2015 року (КП а.с.160). Але матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо виконання зазначеного судового рішення та надання суду звіту. Копія зазначеної ухвали суду долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000509 без виконання судового рішення.

12 березня 2015 року до прокуратури Харківської області також було направлено ще одну копію ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2014 року, якою зобов`язано прокуратуру Харківської області внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 від 20 червня 2014 року та від 07 липня 2014 року (КП а.с.165-170), за цією ухвалою у прокуратурі було відкрито кримінальне провадження № 00000168 від 13 березня 2015 року, яке було закрито із посиланням на закриття кримінального провадження № 0000509 (КП а.с.177). Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року постанову про закриття кримінальне провадження № 00000168 було скасовано (КП а.с.138). 25 червня 2015 року матеріали кримінальних проваджень № 00000168 та № 0000509 було об`єднано в одне провадження під № 0000509 (КП а.с.152).

Суд зазначає, що слідчий, проводячи допити працівників прокуратури Харківської області, зазначених у заяві ОСОБА_3 , не встановлював, на якій підставі було внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000013 у травні 2014 року, якщо відомості було внесено до ЄРДР ще раніше, а саме, 10 лютого 2014 року, та тоді ж було сформовано фабули ЄРДР, та хто дав вказівки в травні 2014 року видалити із фабул інформацію щодо більшості суб`єктів злочину. Також не встановлювалося, чому у прокуратурі Харківської області було організовано нове внесення відомостей до ЄРДР із зміненням фабул та винесення нової постанови про зміну підслідності замість долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000013 первинних документів (витягу від 10 лютого 2014 року та постанови від 07 березня 2014 року про зміну підслідності) та направлення матеріалів цього кримінального провадження до прокуратури м.Києва на подальше розслідування. Слідчий не встановлював, на якій підставі взагалі у травні 2014 року особи, зазначені у заяві ОСОБА_3 , проводили дії у кримінальному провадженні № 0000013, при тому, що з 07 березня 2014 року підслідність за цим провадженням було встановлена за прокуратурою м.Києва. Питань по цим фактам слідчий на допитах нікому із допитаних ним осіб не задавав та відповідних висновків не робив.

Так, допити працівників прокуратури Харківської області проведено без встановлення вказаних обставин. Покази працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 практично ідентичні, навіть помилки у тексті, у прізвищі заявниці, однакові (КП а.с.а.с. 182, 192).

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 взагалі не допитані.

На те, що недоліки слідства, щодо яких зазначено в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 червня 2015 року, не усунуті, було вказано в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова від 31 серпня 2015 року, якою скасовано постанову від 28 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000509 (КП а.с.203), водночас суд зазначив, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявників потерпілими зроблено передчасно, оскільки не було проведено допиту заявниці.

Без виконання зазначених рішень судів, 27 жовтня 2015 року слідчим знову винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000509 (КП а.с.208), яка 28 грудня 2015 року була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова із зазначенням про невиконання попередніх судових рішень (КП а.с.213).

12 січня 2016 року слідчим ОСОБА_12 виноситься наступна постанова про закриття кримінального провадження № 0000509 (КП а.с.215), при цьому без проведення жодних слідчих дій після повідомлення про початок розслідування, крім того, у постанові містяться неприпустимі обговорення слідчим ОСОБА_12 судових рішень (КП а.с. 218) із зазначенням фактичної відмови обґрунтовувати та мотивувати постанову про закриття кримінального провадження щодо кожної особи, відносно якої прийнято рішення, за кожним складом правопорушення, хоча це є обов`язком слідчого згідно ст.110 КПК України.

Зазначена постанова слідчого від 12 січня 2016 року була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19 квітня 2016 року (КП а.с.222), при цьому суд зазначив про невиконання попередніх судових рішень, не проведення слідчим жодної слідчої дії після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, та що слідчий лише дає правову оцінку ухвалам слідчих суддів, фактично привласнюючи функцію судів замість безмовного виконання судових рішень, проте не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником (КП а.с.223).

Не виконуючи попередніх рішень судів, не проводячи жодних слідчих дій, 24 лютого 2017 року старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесено наступну постанову про закриття кримінального провадження № 0000509, яка за змістом мотивувальної частини ідентична попередній, скасованій судом, постанові від 12 січня 2016 року про закриття кримінального провадження, у тому числі знову допущено неприпустимі оцінки судових рішень замість їх безумовного виконання.

При цьому в постановах про закриття кримінального провадження, у тому числі в оскаржуваній постанові, слідчий, повторюючи доводи та висновки, викладені в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.09.2014 р., якою було зобов`язано внести відомості до ЄРДР, зазначає, що проведеним оглядом витягу з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню від 12.05.2014 встановлена суттєва різниця у фабулі кримінального правопорушення, що до нього внесена, а саме щодо її значної скороченості, ніж та, що була у витязі від 10.02.2014. Але ніяких висновків щодо причин щодо невідповідності змісту фабули змісту в оскаржуваній постанові немає, тобто за статтею 366 КК України доказування взагалі не проводилося.

Таким чином, під час розслідування кримінального провадження № 0000509 від 19 вересня 2014 року тривалий час ігноруються, систематично не виконуються вищезазначені судові рішення, постанови про закриття кримінального провадження не мотивовані щодо доводів заявника.

Щодо зазначеного ще в ухвалі від 10.06.2015 та наступних судових рішеннях суттєвого недоліку оскаржуваних постанов, а саме відсутність обґрунтування та мотивів прийняття слідчим рішення про відсутність складу кримінального правопорушення щодо кожної особи, стосовно якої приймалось рішення в порядку п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, слідчі у своїх постановах неприпустимо вказують, що посилання слідчого судді є безпідставним, а вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій надаються лише прокурором, які і є обов`язковими для їх виконання, крім того, слідчі заявляють, що суд лише виносить рішення про скасування постанов про закриття кримінального провадження. Тим самим слідчими заперечуються норми статті 129-1 Конституції України.

Також суд зазначає, що суб`єктом злочину, за статтею 357 ч.1 КК України є приватна особа, яка досягла 16-річного віку, вчинення зазначених дій (викрадення офіційних документів) службовою особою з використанням службового становища тягне відповідальність за ст. 364 КК України. Таким чином, оскільки у заяві ОСОБА_3 та під час розслідування зазначено щодо працівників прокуратури, то слідство невірно встановило у кримінальному провадженні № 0000509 від 19 вересня 2014 року правову кваліфікацію ч.1 ст.357 КК України щодо викрадення офіційних документів.

Відповідно до пунктів 1-3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Проте у досудовому розслідуванні не встановлювалися обставини, які було викладено у заяві ОСОБА_3 від 20 червня 2014 року, а заява від 07 липня 2014 року взагалі й досі відсутня у матеріалах кримінального провадження.

Суб`єктивна сторона такого злочину як викрадення офіційних документів характеризується прямим умислом, обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони є корисливий мотив або інші особисті інтереси (наприклад, намір перешкодити укладенню договору, дезорганізувати роботу підприємства, прагнення притягти до відповідальності осіб, у віданні яких находились документи, штампи, печатки і які відповідають за їх зберігання, перешкодити викриттю злочинця, знищити документ, щоб самому уникнути відповідальності за раніше вчинений злочин, тощо).

Суспільна небезпечність викрадення офіційних документів шляхом зловживання особами службовим становищем полягає у тому, що такими діями завдається істотна шкода нормальній діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності. В обставинах, що викладені заявницею, посадовими особами прокуратури Харківської області при визначеній 07 березня 2014 року підслідності за прокуратурою м.Києва, були вчинені дії щодо видалення первинних документів із кримінального провадження № 0000013 від 10 лютого 2014 року та заміни у ЄРДР фабул цього провадження шляхом видаленням інформації щодо певних суб`єктів злочину, скоєного відносно заявниці, вбачається, що такі дії були направлені на перешкоджання викриттю злочинців та затягування розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 10 лютого 2014 року, що нанесло певну шкоду заявниці, у тому числі вона була змушена звертатися до правоохоронних органів прокуратури м.Києва, Генеральної прокуратури України, прокуратури Харківської області щодо місцезнаходження кримінального провадження № 0000013 від 10 лютого 2014 року, дізналася про це тільки у травні 2014 року, після цього зверталася до суду щодо видаленої із ЄРДР інформації про суб`єктів злочину. Але вид та розмір шкоди, нанесеної заявниці, слідством не встановлювалися, заявниця не визнана потерпілою.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вищезазначених недоліків слідства, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає, наповнена загальними фразами, неприпустимим коментуванням судових рішень, без відповідей на досить чіткі питання, викладені в заяві ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення.

Щодо неявки заявниці на допит, то суд зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів належного сповіщення заявниці про виклик на допит. Суди неодноразово скасовували постанови про закриття кримінального провадження, після чого слідчий орган жодного разу не повідомив заявницю про відновлення досудового розслідування для реалізації її права на участь у розслідуванні як потерпілої. Після ухвал суду від 28.12.2015 та від 19.04.2016 в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні документи щодо виклику заявниці, розслідування не проводилося.

Вказані обставини свідчать про суттєву неповноту досудового розслідування.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування та виконання вказівок суду.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 24 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 19 вересня 2014 року, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали та попередніх зазначених ухвалах слідчих суддів. Також суд зобов`язує орган слідства повідомити заявницю про відновлення досудового розслідування з наданням їй витягу для створення їй можливості реалізувати своє право потерпілої на допит у якості потерпілої та надання доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1