Номер провадження 1-кп/643/404/18
УХВАЛА

07.02.2018 р. Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Стосовно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2017 року запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою продовжений на шістдесят днів, тобто до 09 лютого 2018 року.
Станом на 07.02.2018 року вказане кримінальне провадження по суті не розглянуте.
Обвинувачений ОСОБА_5 направив суду клопотання про зміну стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який до закінчення судового розгляду, яке підтримав в судовому засіданні. В обґрунтування клопотання зазначив, що 10.05.2017 р. затриманий за підозрою у вчиненні злочину за ч.2 ст. 307 КК України та 9 місяців знаходиться під вартою. Прокуратура не може доставити до суду ні свідків, ні понятих та його тримання під вартою мотивує тим, що він може вплинути на свідків та понятих, але зазначені свідки та поняті є працівниками поліції. Обвинувачений має дружину, двох неповнолітніх дітей, мати пенсійного віку, місце проживання та прописки, тому подальше його тримання під вартою вважає незаконним.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки справа не розглянута по суті, не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик обвинуваченого ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, не зникли ризики впливу обвинуваченого на недопитаних по справі свідків.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку захисника - адвоката ОСОБА_4 , який підтримав клопотання обвинуваченого та заперечував проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, оскільки ризиків, на які посилається прокурор, на час затримання ОСОБА_5 та на цей час не існує, останній має мати, яка перебуває на пенсії, двох неповнолітніх дітей, мав роботу, тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на цей час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, які вказані в обвинувальному акті. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений зможе впливати на недопитаних по справі свідків. З огляду на його моральні якості, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.).
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її соціальні наслідки та перебіг.
Крім того, у суду відсутні дані про наявність у обвинуваченого офіційних джерел доходів.
З огляду на наведене, суд вважає можливим в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити та приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.4, 177, 178, 197, 205, 331 КПК України, суд
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на шістдесят днів, тобто до 07 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1