Справа № 460/311/17
Провадження №1кп-460/267/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої -судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001782 від 07 грудня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 06 грудня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Львів-Краковець» у напрямку м. Львів, на ділянці 8км+400 м. поблизу с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року зі змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»), 2.3 (б, д); 10.1, 12.1. 1.1 «вузька суцільна лінія» Розділу 34, які виразилися в тому, що керуючи транспортним засобом був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не враховував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні потоки транспорту та виїхав на зустрічну смугу руху по якій рухався автобус марки «EOS СОАСН» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме зустрічного зіткнення з автобусом марки «EOS СОАСН» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 в результаті якої пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав травму тіла у вигляді синця та садна на чолі справа, звих правої стегнової кістки з крайовим переломом головки, відкритого відламкового перелому правої великогомілкової кістки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, що відповідно до висновку експерта №570/16 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та на момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просить суд суворо не карати, не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, оскільки, перед потерпілим вибачився, йому дуже прикро що так сталося. Крім цього, пояснив що завдана потерпілому шкода повністю відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив, покликався на те, що претензій до обвинуваченого не має. Під час призначення покарання просить врахувати молодий вік обвинуваченого, та те що шкода повністю йому відшкодована.

Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковано вірно, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно вимог ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Беручи до уваги, характер вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, суд, вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції ч.2 статті 286 КК України у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно вимог ст.65 КК України, суд, бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, думку потерпілого, позитивну характеристику з місця проживання, обставини які пом`якшують покарання це щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства та суду, та обставини які обтяжують покарання.

Враховуючи характер та суспільну небезпеку скоєного злочину, його тяжкість та особу винного, який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, повністю відшкодував потерпілому спричинену шкоду, враховуючи думку самого потерпілого,який просить не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки жодних притензій до нього не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе відповідно до вимог ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід деожави, грошові кошти за проведення експертиз сумі 9 523 грн 20 кп. .

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,369,370-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання, у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 01 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти за проведення судово-автотехнічної експертизи №4492 по дослідженню технічного стану автомобіля в сумі 1 843 грн. 20 коп., за проведення судово-трасологічної та судово-металознавчої експертизи №4781 в сумі 1 152 грн., за проведення судово-автотехнічної експертизи №4491 по дослідженню технічного стану автобуса в сумі 1 536 грн., за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №4493 в сумі 2 304 грн., за проведення комісійної судової автотехнічної експертизи №4782 в сумі 2 688 грн. в дохід держави всього 9 523 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три) грн 20 кп..

Речові докази у справі, а саме, автомобіль марки «EOS СОАСН» номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до постанови старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 07 грудня 2016 року, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу важати що такмй переданий законному власнику.

Автомобіль марки «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 , які відповідно до постанови старшого слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 07 грудня 2016 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати переданим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1