Справа № 583/184/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росохувате Охтирського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2017 року

за ст. 185 ч. 2 КК України до 240 годин громадських робіт;

за ст. 389 ч. 2 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучи засудженим 27.09.2017 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області до покарання у виді 240 громадських годин, на шлях виправлення.

Так, з 17.11.2017 року ОСОБА_5 , знаходячись на обліку в Охтирському міськрайонному відділі пробації Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, систематично порушував, вимоги встановлені ст. 37 КВК України, а саме: у листопаді 2017 року не відпрацював без поважної причини 16 годин із запланованих 36 годин; у грудні 2017 року в період з 01.12.2017 року по 07.12.2017 року та з 26.12.2017 року по 31.12.2017 року без поважних причин не відпрацював 36 годин із 80 годин; у січні 2018 року в період з 02.01.2018 року по 04.01.2018 рік та в період з 16.01.2018 року по 19.01.2018 року без поважних причин не відпрацював станом на 19.01.2018 року 28 годин. Станом на 22.01.2018 року не відбута міра покарання ОСОБА_7 становить 196 годин громадських робіт.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди.

Прокурор та обвинувачений досягли згоди щодо міри покарання обвинуваченому у виді арешту строком на 3 місяці 24 дні.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, врахувавши доводи осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов висновку про наявність підстав для розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 314, 468-475 КПК України, та вирішити питання про затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

За встановлених вище обставин, які ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто, ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання суд враховує скоєння обвинуваченим злочину невеликої тяжкості, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, не має сім`ї чи малолітніх або непрацездатних утриманців, перебуває на обліку в наркодиспансері, на обліку в психдиспансері не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який на обліку в нарко- і психдиспансері не перебуває, з місця проживання характеризується посередньо, не працює, тобто, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства.

Згідно досудової доповіді Охтирського міськрайонного відділу з питань пробації виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі не можливе.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України з призначенням останньому міри покарання у виді арешту.

На підставі ст. 71 ч. 1, ст. 72 ч. 2 п. 4 КК України підлягає приєднанню до призначеної міри покарання повністю не відбуте покарання у виді 196 годин громадських робіт за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2017 року, якому відповідає 24 дні арешту.

З метою забезпечення процесуальної поведінки, враховуючи, що обвинувачений переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, суд вважає, що існують передбачені ст.. 177 КПК України ризики щодо ухилення від суду, чим перешкоджатиме виконанню вироку, та вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов, судові витрати і речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-373, 394, 468-470, 472- 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.01.2018 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 389 ч. 2 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст. 71 ч. 1, ст. 72 ч. 2 п. 4 КК України приєднати не відбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2017 року та призначити ОСОБА_10 остаточну міру покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 24 (двадцять чотири) дні.
Застосувати до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений виключно підстав передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_11