АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/963/17 Справа № 212/4318/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря ОСОБА_5

представника третьої особи,

щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмехбуд-2015» - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час обшуку в приміщенні робочого кабінету №8 комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 7, за місцем здійснення ТОВ «Трансмехбуд-2015» господарської діяльності, а саме: журнал обліку надходження та реалізації ТЗ та їх складових частин, державні реєстраційні номери « НОМЕР_1 », аркуші паперу формату А-4 з відтиском мокрої печатки ТОВ «ПРИВАТЮРГРУП» та підписом в кількості 22 од., акти про вилучення, знищення №1, №2, №3 від 07.07.2017, документи щодо оформлення автомобіля марки «HYUNDAI I30», довіреність НМО 759053, звіт про оцінку майна ТЗ марки «DAEWOO NEXIA» р. н. НОМЕР_2 , копії довіреності ВРД 649642, ВРВ 228697, витяги про реєстрацію ТК 342874, РУ 354877, документи видані ТОВ «ПростоФінанс», копії паспортів на ім`я ОСОБА_10 2 од., ОСОБА_11 2 од., ОСОБА_12 , копію заяви від ОСОБА_12 від 05.08.2016, механічну печатку ТОВ «ТРАНСМЕХБУД-2015», виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «ТРАНСМЕХБУД-2015», витяг № 128 з реєстру платників податку на додану вартість, зошит на 96 аркушів з рукописними записами, зошит на 18 аркушів з рукописними записами, протоколи перевірки технічного стану ТЗ №00511-00811-16, №00166-0038-16, аркуші паперу формату А-4 з відтиском мокрої печатки ФОП « ОСОБА_13 » та підписом в кількості 91 од., аркуші паперу формату А-4 з відтиском мокрої печатки СПД « ОСОБА_14 » та підписом в кількості 35 од., копії документів оцінювача ОСОБА_14 завірені мокрою печаткою в кількості 15 од., аркуш паперу рожевого кольору з рукописним текстом, копію договору комісії №000036, договори купівлі-продажу з додатками №№ 7221/17/001265, 7221/17/001148, 7221/17/001264, 7221/17/001162, 7221/17/000992, 7221/17/000993, 7221/17/000954, 7221/17/000910, 7221/17/001363, 7221/17/001317,7221/17/001320, 7221/17/001297, аркуш паперу формату А-4 з відтиском мокрої печатки ФОП « ОСОБА_15 » та підписом, копія документів оцінювача ОСОБА_16 завірені мокрою печаткою, аркуш паперу з підписами та написами «Ставниченко» та «Шостак», страховий поліс № АК-3854049 не заповнений, страховий поліс № АК-3854050 не заповнений, системний блок до персонального комп`ютеру торгівельної марки «LOGIK POWER» без зазначення серійного кольору в корпусі чорного кольору.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни, відчуження або знищення заявлених в клопотанні речей та документів заінтересованими особами, а отже з метою забезпечення збереження вказаного майна, як доказу вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

В апеляційній скарзі з урахуванням уточнень до неї апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що під час проведення обшуку слідчий всупереч встановленого ухвалою слідчого судді обсягу речей і документів, вилучила оригінали фінансово-господарської діяльності ТОВ «Трансмехбуд-2015» та інші документи, які не стосуються процедури відчуження автомобіля «Toyota Camry» та не мають відношення до кримінального провадження, в рамках якого проводився обшук. Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить жодного посилання на докази та мотиви ухвалення прийнятого рішення щодо поновлення слідчому строків для звернення до суду з даним клопотанням, наступного його задоволення та необхідності накладення арешту, тобто в рішенні суду не вказано, за наявності якої саме сукупності підстав та розумних підозр, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі і документи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що про існування даної ухвали представники ТОВ «Трансмехбуд-2015» дізналися тільки після його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника ТОВ «Трансмехбуд-2015» адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтами строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останніх обчислюється з дня отримання ними копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить. Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку наявний пропуск цього строку, а отже й не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

*існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

*потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

*може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що існує підозра, що майно, вилучене під час обшуку у даного суб`єкта господарювання, може бути засобом вчинення кримінального правопорушення та може бути засобом збереження ознак вчиненого кримінального правопорушення, й існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а отже це є достатньо обґрунтованим і вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження. Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього.

Посилання апелянта на відсутність зв`язку між діяльністю ТОВ «Трансмехбуд-2015» та розслідуваним кримінальним правопорушенням колегія суддів вважає передчасними, оскільки дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним злочином у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Що стосується доводів апелянта про те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий рівень втручання у діяльність підприємства, то його належить вважати суб`єктивною оцінкою зацікавленої особи. На думку колегії суддів, вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, і має на меті збереження зазначеного у клопотанні майна.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмехбуд-2015» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Року Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3