АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/230/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/244/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 391 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року про роз`яснення вироку Гусятинського районного суду від 26 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Гусятинського районного суду від 26 червня 2017 року роз`яснено вирок Гусятинського районного суду від 26 липня 2016 року.

Як вбачається з ухвали Гусятинського районного суду, судом роз`яснено, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судом враховано, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Як слідує із змісту мотивувальної частини вироку, не відбута частина покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду становила на момент постановлення вироку 26 липня 2016 року 6 років 10 місяців 22 дні, яку частково приєднано до призначеного покарання за ст. 391 КК України.

Відповідно, початок строку відбуття покарання слід обчислювати з дня постановлення вироку з 26 липня 2016 року, оскільки не відбуту частину покарання суд обчислював на момент постановлення вироку.

Також судом зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 5 лютого 2015 року часу поміщення в СІЗО (на підставі ухвали слідчого судді від 31 січня 2015 року по 26 липня 2016 року день постановлення вироку, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, які після перерахунку слід зарахувати в термін відбуття покарання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу Гусятинського районного суду скасувати. Вважає необґрунтованим висновок суду про те, що строк відбуття покарання слід обчислювати з 26 липня 2016 року з дня постановлення вироку, оскільки не відбуту частину покарання суд обчислював на момент постановлення вироку. Мотивує тим, що такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження; впливають на визначення міри покарання, що відповідно до статей 409, 411 КПК України є підставою для його скасування. Невідповідність висновків суду полягає в тому, що на момент винесення вироку суду не відбута частина покарання за вироком Ужгородського районного суду не становила 6 років 10 місяців 22 дні, а була меншою. Вказує на те, що суд належним чином не мотивував свою ухвалу від 26 червня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, засудженого ОСОБА_7 , який просить ухвалу суду скасувати, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, за змістом вказаної норми закону, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів та підстав прийняття рішення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 фактично просить дати висновок щодо законності і обґрунтованості вироку Гусятинського районного суду від 26 липня 2016 року, що суперечить вимогам КПК України, зокрема ст. 380 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, які могли б бути підставами для скасування судового рішення не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407 КПК України,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року про роз`яснення вироку Гусятинського районного суду від 26 липня 2016 року - без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2