Справа № 755/6132/15-к
Провадження № 1-р/755/28/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву начальника державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» ОСОБА_3 щодо роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 01.03.2016 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараз, республіки Казахстан, росіянина, особи без громадянства, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання, без реєстрації, раніше судимого:
- вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2004 року за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;
- вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 квітня 2005 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі;
- вироком Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;
- вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання на строком на 1 (один) рік;
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України до восьми років позбавлення волі;
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На адресу суду надійшла заяву начальника державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» ОСОБА_3 щодо роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 01.03.2016 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 , оскільки згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2016 засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання період перебування під вартою з 10.02.2015 року по день набрання вироком законної сили, проте згідно особової справи засудженого, міра запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні не обиралась.
Разом з тим, ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 29.01.2016 року згідно якої ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.02.2015 року по 25.08.2016 року.
Враховуючи наведене, заявник просив постановити рішення яким роз`яснити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення.
За таких обставин судом, з урахуванням норм ст. 380 КПК України, було призначено судове засідання для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, однак у останнє сторони провадження не з`явилися, тож суд, враховуючи норми ч. 2 ст. 380 вказаного Кодексу, приходить до висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви та дослідивши заяву заявника й викладені у ній доводи приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
При цьому, виходячи з передбачених ст. 380 КПК України таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків.
Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є не зрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
Якщо фактично порушено питання про зміну такого рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
У даному ж випадку, доводи заявника зводяться до того, що, на його думку, суд невірно застосував норм ст. 72 КК України, тобто заявник фактично у поза процесуальний спосіб намагається піддати сумніву дане судове рішення, яке набрало статусу остаточного.
Проте, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Сама заява не містить доводів того, що будь-який із абзаців вироку, який просить роз`яснити заявник, містить незрозумілість, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
За таких умов, викладені у ній доводи не ґрунтуються на положеннях ст. 380 КПК України та є за своєю суттю сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких умов, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки у судовому засіданні обставин визначених ст. 380 КПК України, які б слугували передумою такого роз`яснення не встановлено, а доводи заявника обумовлюються потребою усунення у вироку змістовних недоліків та роз`яснення мотивів в частині застосування норм ст. 72 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 380 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяву начальника державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» ОСОБА_3 щодо роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 01.03.2016 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Суддя: ОСОБА_5