1-кп/357/1500/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2017 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Буча Київської області, громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше не судимий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27 грудня 2017 р. між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 26 березня 2014 року № 64 (по стройовій частині) ОСОБА_4 , призваного на військову службу під час мобілізації 26 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 9 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби старший лейтенант ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 120 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший лейтенант ОСОБА_4 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 8 годині 30 хвилин 18 серпня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 10 листопада 2017 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

10 листопада 2017 року близько 10 години старший лейтенант ОСОБА_4 з`явився із зізнанням до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явлені вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчиненому особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та керуючись ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.3 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч.3 КК України віднесений до умисного злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, має на утримані малолітню дитину, є учасником АТО.

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.3 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 не судимий.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2017 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000083 від 17.11.2017 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1