Справа №293/1/17
УХВАЛА

13 березня 2017 року м. Житомир

Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-

ВСТАНОВИЛА:

Судом розглядається наведене кримінальне провадження. 18.03.2017 спливає строк тримання під вартою обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявила клопотання про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи для встановлення осудності ОСОБА_6 . Свої доводи мотивувала неадекватної поведінкою ОСОБА_6 в суді, який надавав алогічні показання з приводу інкримінованого діяння; виявлення у останнього під час проведення амбулаторної експертизи стійкого психічного захворювання у виді олігофренії в ступені легкої дебільності; дратівливості; наявної фрустрації; тривале перебування обвинуваченого та лікування його у психіатра, створюють, на думку захисту, сумніви стосовно осудності обвинуваченого. Проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи просила доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи. Обвинувачений поклався на розсуд суду.

Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Потерпілий вважав клопотання захисту безпідставним.
Відповідно до частини 1 статті 332 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Згідно із пунктом 3 частиною 2 статті 242 КПК експертиза проводиться, у тому числі, щодо визначення психічного стану обвинуваченого за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Верховний Суд України у пункті 14 Постанови Пленуму № 8 від 30.05.1998 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив судам, що судово-психіатрична експертиза призначається за наявності сумнівів щодо спроможності особи усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи не лише в момент вчинення протиправного діяння але й в процесі провадження справи в суді.
За правилами частини 2 статті 509 КПК у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, може бути госпіталізована до психіатричного закладу у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я. Примусове залучення особи для проведення психіатричної експертизи здійснюється ухвалою суду (частина 3 статті 242 КПК).
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурор, з посиланням на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які виправдовують ув`язнення ОСОБА_6 , вказував на необхідність продовжити останньому строк тримання під вартою. З огляду на причетність обвинуваченого до інкримінованого йому злочину, що беззаперечно доводиться, у тому числі, показаннями останнього; характер та наслідки злочинних діянь, які виразились у позбавленні людини життя, а також відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, висловив об`єктивні побоювання щодо можливості його ухилення від явки до суду у разі зміни запобіжного заходу.

Потерпілий із позицією прокурора погодився.
Сторона захисту поклалась на розсуд суду.
Згідно зі статтею 177 КПК метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є: забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам ухилятися від явки до суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У відповідності до вимог статті 178 КПК суд ураховує, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, поєднаного із позбавленням життя людини особи похилого віку; відсутність у нього стримуючих факторів та міцних соціальних зв`язків, сім`ї, роботи, як джерела доходу, що, у поєднанні з усвідомленням останнім суворості можливого покарання за інкримінований злочин, вказує на реальність ризику його ухилення від явки до суду в разі зміни запобіжного заходу.
За усталеною національною судовою практикою при розгляді питання щодо продовження строку тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення, наявність родинних зв`язків, ризик втечі обвинуваченого тощо.
Таким чином характер ризиків обґрунтовують доцільність, правомірність та актуальність подальшого ув`язнення ОСОБА_6 та обмеження його прав у кримінальному провадженні.
Ураховуючи нелогічність показань обвинуваченого, беручи до уваги наявне у нього захворювання, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_7 ґрунтовним.
Керуючись статтями: 177, 242, 331, 332, 509 КПК, колегія суддів ,
УХВАЛИЛА:
Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк запобіжного заходу рахувати з 13.03.2017 до 10.05.2017.
Клопотання захисника обвинуваченого про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи задовольнити.
Призначити у даному провадженні стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (04655, м. Київ, вул. Кирилівська, 103А). Порушити перед експертами наступні питання:

1)Чи страждав обвинувачений ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому злочину на будь-яке хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки, внаслідок якого він не міг у той період усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то на що саме?

2)Чи страждає обвинувачений ОСОБА_6 на даний час на психічне захворювання, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними?

3)Чи потребує обвинувачений застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

4)Чи є це психічне захворювання хронічним чи тимчасовим?

5)З якого часу обвинувачений ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання?

6)Чи може обвинувачений ОСОБА_6 за характером розладу психічної діяльності чи його захворювання правильно розуміти значення своїх дій та їх наслідків?

Направити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення даного дослідження.
Встановити строк проведення експертизи до 11.04.2017.

Експертів, які будуть проводити дане дослідження, попередити про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК та зобов`язати негайно повідомити суд про закінчення експертизи.

Ухвалу разом з матеріалами справи направити в експертну установу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді