Справа № 461/9224/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2017 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головне Любомильського району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, колишнього начальника сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.364 ч.1, ст.307 ч.2, ст.365 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, колишнього оперуповноваженого сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.364 ч.1, ст.307 ч.2, ст.365 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.27 ч.5 ст.364 ч.1, ст.307 ч.2, ст.27 ч.5, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби та з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою між собою‚ із залученням непрацюючого громадянина ОСОБА_13 , володіючи в силу займаного службового становища відомостями про осіб, схильних до вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема інформацією про можливе придбання наркотичних засобів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в квітні 2013 року розробили план збуту ОСОБА_17 та ОСОБА_18 наркотичних засобів, з метою подальшого імітування затримання ОСОБА_17 та вимагання грошових коштів за не притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, обіцяючи ОСОБА_18 за це частину незаконно одержаних грошових коштів.

Діючи у відповідності до розробленого плану, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , затримання останнього за підозрою у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів та подальшого вимагання і одержання від нього грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних дій, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно за попередньою змовою, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів з метою подальшої їх передачі ОСОБА_18 для збуту ОСОБА_17 та доведення свого злочинного умислу до кінця, невстановленого досудовим слідством дня придбали за невстановлених досудовим слідством обставин наркотичний засіб, який згідно висновку експерта № 3/450 від 18.04.2013 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом (марихуаною) масою 51,19 грам, який в подальшому за попередньою змовою між собою перевозили за допомогою автомобіля «Опель-комбо» д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 , зберігали при собі, з метою збуту.

17.04.2013 року близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_11 та ОСОБА_19 діючи за попередньою змовою між собою залучили для полегшення доведення свого злочинного наміру, спрямованого на затримання ОСОБА_17 за підозрою у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів та подальшого вимагання і одержання від нього грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних дій, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , повідомивши останнім про необхідність затримання ОСОБА_17 після одержання ним наркотичних засобів від ОСОБА_18 .

Близько 12 години 30 хвилин 17.04.2013 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно за попередньою змовою між собою‚ у відповідності до розробленого плану, з метою реалізації вказаного вище спільного злочинного умислу, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи неподалік торгового центру «Магнус», що на вул. Шпитальній у м. Львові, спільно, передали наркотичний засіб - канабіс (марихуану) масою 51,19 грам, ОСОБА_13 . Останній, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у відповідності до розробленого плану, перебуваючи неподалік торгового центру «Магнус», що по вул. Шпитальній у м. Львові, в цей же час незаконно передав вказаний наркотичний засіб ОСОБА_18 з метою подальшого його збуту ОСОБА_17

ОСОБА_18 , одержавши від ОСОБА_13 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у відповідності до розробленого ними плану, наркотичний засіб - канабіс (марихуану) масою 51,19 грам, в цей же день, 17.04.2013 року близько 12 години 35 хвилин, діючи у відповідності з попередньою домовленістю із вищевказаними особами, знаходячись по вул. Ваговій, 11/15 у м. Львові, перебуваючи в автомобілі ОСОБА_17 марки «Сузукі Гранд Вітара» чорного кольору номерний знак НОМЕР_2 , передав наркотичний засіб останньому, за що одержав взамін від нього незаконну винагороду в сумі 1000 гривень, які в подальшому передав ОСОБА_13 .

Після одержання ОСОБА_13 від ОСОБА_18 вказаної суми грошей в розмірі 1000 гривень, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, залученими ними ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також ОСОБА_13 , використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи про одержання ОСОБА_17 наркотичних засобів від ОСОБА_18 , близько 12 години 40 хвилин 17.04.2013 року, діючи у відповідності до розробленого плану, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне одержання грошової винагороди від ОСОБА_17 за не притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, перебуваючи по АДРЕСА_6 , залучивши на цій стадії ОСОБА_20 та ОСОБА_21 зімітували затримання ОСОБА_17 . Після вказаного затримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , діючи умисно, з метою доведення спільного злочинного наміру, спрямованого на одержання хабара від затриманого ОСОБА_17 , до кінця, не склали документи за фактом затримання ОСОБА_17 за підозрою у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, не вжили заходів щодо реєстрації цих документів, щодо документування його протиправної діяльності та вилучення наркотичних засобів з незаконного обігу, а відтак унеможливили внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування та прийняття законного і обґрунтованого рішення, а навпаки, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів та з наміром власного незаконного збагачення, висловили вимогу ОСОБА_17 про передачу їм грошової винагороди в сумі 49000 гривень, а в подальшому зменшили її до 4000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України становило 31972 гривень, та є значним розміром, за не вчинення вказаних дій, супроводжуючи свої вимоги погрозами‚ що у випадку невиконання їх вимог щодо передачі грошей‚ він буде затриманий, притягнутий до передбаченої законом відповідальності за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів.

Будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , грошової винагороди могла потягнути його безпідставне затримання, документування факту незаконного придбання та зберігання ним наркотичних засобів, притягнення його до передбаченої законом відповідальності за вчинення вказаних дій, ОСОБА_17 погодився на такі вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , проте останні не встигли одержати незаконну грошову винагороду, оскільки були затримані працівниками УСБ України у Львівській області.

Крім цього, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів з метою подальшого їх збуту ОСОБА_18 , ОСОБА_13 27.03.2013 року, близько 17 години 02 хвилин, діючи умисно, незаконно, з метою збуту, придбав у невстановлених осіб в будинку АДРЕСА_7 наркотичний засіб, який згідно висновку експерта № 2-351/13 від 12.04.2013 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом (марихуаною) масою 1,17 грама. В подальшому, маючи умисел на незаконний збут вказаного наркотичного засобу ОСОБА_18 , ОСОБА_13 в цей же день, 27.03.2013 року, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігав вказаний наркотичний засіб при собі. Надалі ОСОБА_13 , в цей же день близько 17 години 07 хвилин, перебуваючи в автомобілі марки «БМВ» синього кольору номерний знак НОМЕР_3 , діючи умисно, незаконно передав придбаний наркотичний засіб марихуану масою 1,17 грама ОСОБА_18 , за що одержав від нього 75 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованих йому злочинах заперечив та пояснив, що з листопада 2012 року він працював на посаді начальника сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку. Отримавши оперативну інформацію про можливе незаконне заволодіння громадянином ОСОБА_17 транспортним засобом автомобілем марки «Сузукі Гранд Вітара» чорного кольору номерний знак НОМЕР_2 , він вирішив перевірити отриману інформацію та, у випадку її підтвердження, здійснити затримання останнього, як такого що незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Для цього, він залучив для участі у затриманні свого колегу ОСОБА_12 , який працював оперуповноваженим сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, оскільки останній мав намір в майбутньому перевестися до підрозділу, який він ( ОСОБА_11 ) очолював. Визнав факт того, що дійсно ним було порушено вимоги КПК України та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», оскільки оперативно-розшукова справа, як це передбачено вказаними законодавчими актами, не заводилась. При цьому, йому не було нічого відомо про ОСОБА_13 та виявлені у ОСОБА_22 наркотичні засоби. На його думку, з боку ОСОБА_22 мала місце провокація хабара, оскільки жодних активних дій, в тому числі і словесних вимог, які б свідчили про вимагання хабара за не притягнення потерпілого до кримінальної відповідальності ні ним, ні ОСОБА_12 не вчинялось. Вважає справу сфальсифікованою, а докази неналежними та недопустимими. Просить виправдати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих йому злочинах заперечив та пояснив, що він працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. ОСОБА_13 знає з 2010 року. З ОСОБА_18 його познайомив ОСОБА_13 у квітні 2013 року. Під час зустрічі ОСОБА_18 просив надати йому наркотичні засоби для друга та затримати його, однак він від цього відмовився. Пропозицію ОСОБА_18 він не сприйняв серйозно. Він мав намір переводитись у сектор розкриття незаконних заволодінь автотранспортом, начальником якого був ОСОБА_23 . Сам ОСОБА_23 запропонував йому перевірити оперативну інформацію про можливе незаконне заволодіння транспортним засобом громадянином ОСОБА_17 . При цьому, йому не було нічого відомо про виявлені у ОСОБА_22 наркотичні засоби. На його думку, з боку ОСОБА_22 мала місце провокація хабара, оскільки жодних активних дій, в тому числі і словесних вимог, які б свідчили про вимагання хабара за не притягнення потерпілого до кримінальної відповідальності ні ним, ні ОСОБА_23 не вчинялось. Вважає дане кримінальне провадження сфальсифікованим, помстою працівників СБУ через затримання ним їх агента ОСОБА_24 , а докази неналежними та недопустимими. Просить виправдати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину в інкримінованих йому злочинах заперечив та пояснив, що у 2013 році працював таксистом. З приводу надання послуг перевезення, до нього часто звертався ОСОБА_18 . Одного разу ОСОБА_18 подзвонив до нього і запитав чи має він знайомих міліціонерів. В цей час він вже працював на Краківському ринку. Згодом дізнався, що інформація з приводу знайомих міліціонерів потрібна була ОСОБА_18 , з метою затримання знайомого, який був винен йому багато грошей. Знайомого мали затримати з наркотиками. ОСОБА_18 , таким чином хотів помститись своєму знайомому. Потім він познайомив ОСОБА_18 зі своїм сусідом ОСОБА_12 , який працював міліціонером. Вони зустрічались у кафе «Фабрика їжі». Під час зустрічі, в суть розмови між ОСОБА_18 та ОСОБА_12 він не вникав, але чув як вони говорили з приводу затримання цього знайомого, про якого казав йому раніше ОСОБА_18 . Також чув, як вони домовлялись про те, як саме затримають цю особу і завезуть до райвідділу за торгівлю наркотиками. Про наркотичні засоби він сам з ОСОБА_18 не спілкувався. В процесі підготовки реалізації цього плану, вони домовились, що ОСОБА_18 мав передати наркотики і в цей час їх затримають працівники міліції. Реалізація плану декілька разів відкладалось через ОСОБА_18 . Наркотиків насправді не мало бути. Мав бути звичайний трав`яний чай. ОСОБА_18 наполягав на тому, щоб ОСОБА_12 дістав саме наркотики. Він сам торгувати наркотиками не планував. ОСОБА_12 сказав йому, щоб він взяв в нього в машині пакет з наркотиками, що він і зробив. Гроші йому приніс ОСОБА_18 . Сума була 1000 гривень. Він тримав їх у себе і мав передати ці гроші у райвідділ. Між ними не велось розмов про розподіл будь-яких коштів. Жодних злочинів він не вчиняв, а тому просить його виправдати.

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечили свою вину у інкримінованих їм злочинах, винуватість останніх повністю доводиться зібраними по справі нижченаведеними перевіреними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_17 , даними ним в судовому засіданні, про те, що 17.04.2013 року він разом з ОСОБА_18 близько 11-ої години виїхали на автомобілі «Сузукі Гранд Вітара» на зустріч з працівниками міліції Шевченківського райвідділу та їх знайомим таксистом Святославом, як тепер йому відомо, це ОСОБА_13 , для здійснення контрольної закупки наркотичної речовини марихуани. З собою він мав 8000 гривень, які були попередньо оглянуті, ідентифіковані та помічені. Прибувши на вул.Вагову, вони зупинилися позаду кафе «Фабрика їжі». Після цього ОСОБА_18 пішов на зустріч до працівників міліції та ОСОБА_13 , а він залишився в автомобілі. Через деякий час ОСОБА_18 повернувся і передав йому поліетиленовий пакет білого кольору. Він відкрив цей пакет та побачив, що в ньому знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленуватого кольору. На запах та на вигляд вона була подібна на марихуану і він зробив висновок, що це вона і є. Після цього він передав ОСОБА_18 гроші в сумі 1000 гривень і той вийшов з машини, щоб заплатити за цю речовину. Пакет із марихуаною він поклав в бардачок між передніми сидіннями. Приблизно через дві хвилини ОСОБА_18 повернувся назад до машини і коли відкрив дверцята до автомобіля підбігли чотири чоловіка у цивільному одязі. Як йому потім стало відомо це були ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які виявились працівниками міліції. Один з працівників міліції, а саме ОСОБА_11 схопив ОСОБА_18 за руки та повів його від машини у невідомому напрямку. Через деякий час ОСОБА_11 повернувся до автомобіля, в якому він перебував. В той час інший працівник міліції, як йому тепер відомо ОСОБА_20 , присів на переднє пасажирське сидіння авто та одразу витягнув ключі із замка запалення і тримав їх в себе та забрав в нього мобільний телефон. ОСОБА_12 сказав, що вони з міліції і пред`явив посвідчення працівника міліції та почав розпитувати його про документи, на що він відповів, що забув їх. Також, він цікавився забороненими речами, на що він вказав на бардачок, куди перед тим поклав пакет з марихуаною. ОСОБА_20 витягнув цей пакет і відкрив його. ОСОБА_12 почав розпитувати його, що це в пакеті, на що він сказав, що «трава». ОСОБА_20 поклав пакет назад в бардачок автомобіля. ОСОБА_25 та ОСОБА_12 розпитували про документи, на що він пояснив, що забув їх у брата. ОСОБА_11 спитався як його прізвище, ім`я, по батькові, де він проживає, на що він відповів « ОСОБА_17 », і що сам з Тернополя, а у Львові проживає його брат. Потім ОСОБА_20 почав спілкуватися з ОСОБА_12 про те куди поїхати. Вони говорили про різні місця, зокрема: «На Золоту», що він розумів як вулицю Золоту. Він запропонував їм якось домовитися. У відповідь на це ОСОБА_11 сказав: «Домовляйся». В цей час ОСОБА_20 забрав в нього ще один телефон. Зрозумівши, що працівники міліції хочуть від нього гроші, він сказав, що може подзвонити брату і той їх привезе. Після цього, ОСОБА_11 почав його розпитувати про брата, як його прізвище, звідки він, де працює. На питання скільки треба грошей почув: «десять», а потім ОСОБА_11 спитав чи він має якісь гроші із собою та скільки. Він, сказав, що має сім тисяч гривень та може подзвонити брату щодо грошей. Сім тисяч гривень було мало і тоді його запитали скільки буде сім на сім, на що він відповів сорок дев`ять та сказав, що це багато і попросив зменшити суму. У відповідь йому назвали суму чотири тисячі доларів і сказали, щоб він дзвонив до брата щодо грошей. Через деякий час, коли вони мали їхати в напрямку стадіону СКА, вказані працівники міліції були затримані.

Показами свідка ОСОБА_18 , даними ним в судовому засіданні про те, що в січні 2013 року він познайомився з ОСОБА_13 , який був водієм таксі та під час переїзду запропонував останньому помогти купити марихуану (наркотичний засіб). В подальшому приблизно у березні місяці ОСОБА_13 повідомив його, що має знайомих працівників міліції та запропонував за їх допомогою затримувати інших осіб (покупців наркотичних засобів) та отримувати від них гроші таким чином. В подальшому до нього звернулись працівники служби безпеки України і вони погодили план викриття злочинців. Він, під час чергової зустрічі, поїхав з ОСОБА_13 та на 75 грн. останній придбав для нього наркотичний засіб (марихуану). Під час іншої зустрічі ОСОБА_13 познайомив його з ОСОБА_12 і вони розповіли йому схему вчинення злочину. В квітні місяці, попередньо здзвонившись з ОСОБА_13 , вони домовились про зустріч. На зустріч прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Між ними відбулась розмова, яка стосувалась продажу ОСОБА_17 марихуани, подальшого його затримання та вимагання грошей. В розмові він сказав, що ОСОБА_17 у м. Львові і перебуває в свого брата. По розробленому плану він мав взяти в ОСОБА_13 марихуану, передати її ОСОБА_17 , взяти в нього гроші і віднести їх ОСОБА_13 .. Потім знову мав повертатися до машини ОСОБА_17 і після того працівники міліції мали затримати ОСОБА_17 і вимагати в нього гроші. Коли вони встали із-за столу ОСОБА_13 сказав зачекати дві хвилини і через деякий час, коли він виходив з кафе, поклав в його рюкзак пакет з марихуаною. Після цього він пішов до ОСОБА_17 , сів в машину і передав йому цей пакет та сказав, щоб той дав йому гроші в сумі 1000 гривень. Отримавши гроші в сумі 1000 гривень, він вийшов з машини і передав їх ОСОБА_13 . Потім він повернувся до машини ОСОБА_17 , де був затриманий ОСОБА_26 .

Показами свідка ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , даними ними, кожним окремо, в судовому засіданні, про те, що 17.04.2013 року, знаходячись в приміщенні Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, до ОСОБА_20 зателефонував ОСОБА_12 , трубку підняв ОСОБА_21 , оскільки ОСОБА_20 не міг відповісти. ОСОБА_12 переказав ОСОБА_21 щоб той передав ОСОБА_20 про необхідність зустрітись поблизу торгового центру «Магнус». Близько 12-ої години ОСОБА_20 та ОСОБА_21 зустрілись з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поблизу торгового центру «Магнус» в барі «Шпилька». Разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був ще один чоловік, це був ОСОБА_13 . Через деякий час вони вирушили в сторону ресторану «Фабрика їжі» до автомобіля «Сузукі». Підійшовши до даного автомобіля, ОСОБА_20 присів на переднє сидіння, а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_21 на заднє. При цьому, ОСОБА_20 витягнув ключі з замка запалення автомобіля та утримував у себе разом з мобільним телефоном невідомої їм особи, який в подальшому назвав себе ОСОБА_27 з м. Тернополя. На запитання ОСОБА_12 чи є в ОСОБА_17 заборонені речі, останній показав рукою на відкритий бардачок в підлокітнику автомобіля. Оглянувши вміст бардачка, ОСОБА_20 побачив там білий пакет з речовиною зеленого кольору. ОСОБА_17 не заперечував що цей пакет належить йому та просив якось домовитись. Потім ОСОБА_17 витягнув із кишені куртки грошові кошти, озвучивши суму в сім тисяч гривень. Після цього хтось сказав, щоб ОСОБА_17 помножив цю суму на сім. ОСОБА_17 сказав, що не має при собі такої суми і хотів зателефонувати своєму брату, що б той привіз цю суму. Остаточну суму визначили 32 тисячі гривень або 4 тисяч доларів США. Вони( ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ) не чули погроз на адресу ОСОБА_17 . Коли вони мали їхати в напрямку стадіону СКА, їх усіх затримали.

Показами свідка ОСОБА_28 , даними ним в судовому засіданні, про те, що він працює на посаді начальника ВКР ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з червня 2012 року. З приводу затримання 17.04.2013 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 може пояснити, що про їх затримання йому стало відомо в цей же день в обідній час від начальника ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_29 . Він повідомив, що ОСОБА_11 разом з працівниками СКР Шевченківського РВМ затримані працівниками УСБ України та прокуратури біля торгового центру «Магнус» за вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. ОСОБА_11 не доповідав про жодні оперативні закупки чи відпрацювання по даному кримінальному провадженню.

Показами свідка ОСОБА_30 , даними ним в судовому засіданні, про те, що перебуваючи па посаді начальника СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області в його обов`язки входили контроль за діяльністю підрозділу та організація роботи підрозділу. Ні ОСОБА_12 , ні інші підлеглі йому не доповідали про жодні оперативні закупки чи розробки в межах даного кримінального провадження.

Показами свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , даними ними, кожним окремо, в судовому засіданні, про те, що вони залучались понятими в межах даного кримінального провадження під час проведення оперативної закупки. При цьому, кожен названий свідок підтвердив, що про результати проведення слідчої дії був складений відповідний протокол, в якому вони розписалися. Вказані свідки зазначили, що жодних процесуальних порушень при проведенні з ними слідчих процесуальних дій допущено не було, вони таких порушень не бачили, а у відповідних протоколах все відображено вірно.

Показами свідка ОСОБА_34 , даними ним в судовому засіданні про те, що у січні 2013 року з УСБ України у Львівській області в прокуратуру Львівської області надійшли матеріали перевірки щодо службових осіб Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за фактом вчинення ними шляхом зловживання владою та службовим становищем незаконного зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів. Підставою початку досудового розслідування стали дані оперативно-розшукової діяльності УСБ України у Львівській області. Дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В березні та квітні Апеляційним судом Львівської області було надано дозволи на проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В ході проведення досудового розслідування в межах даного кримінального провадження жодних процесуальних порушень, в тому числі свідомих, не допускалось.

Заявою ОСОБА_18 /т.3 а.с.15/, згідно якої останній надає свою добровільну згоду на конспіративне співробітництво з органами прокуратури Львівської області, а також на залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій по викриттю протизаконної діяльності працівників міліції та їх спільника ОСОБА_35 .

Заявою ОСОБА_18 /т.3 а.с.22/, згідно якої останній надає свою добровільну згоду на прийняття участі у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів в ОСОБА_13 .

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину /т.3 а.с.35-37/, з якого видно, що 27.03.2013 року ОСОБА_18 зустрівся із ОСОБА_13 на вул. Шпитальній, неподалік Краківського ринку у м. Львові та після короткої розмови поїхали на автомобілі марки «БМВ» р.н. НОМЕР_3 на вул. Огіркову у м. Львові, після чого ОСОБА_13 , взявши у ОСОБА_18 гроші в сумі 150 гривень, близько 17.02 год. вийшов з автомобіля та зайшов в будинок під АДРЕСА_7 . Повернувшись в автомобіль, близько 17:07 год. ОСОБА_13 передав ОСОБА_18 пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору. Також, ОСОБА_13 віддав йому 75 гривень, пояснивши, що більше наркотичних засобів не було.

Протоколом огляду від 27.03.2013 року та фототаблицею до нього /т.3 а.с.39-40/, з якого видно, що ОСОБА_18 отримав грошові кошти в сумі 150 гривень купюрами номіналом 100 (БТ 0689869) та 50 (ЗБ 9197193) гривень для подальшого використання ним при проведенні в ОСОБА_13 «оперативної закупки» наркотичних засобів канабісу (марихуани) в кількості 3 грам, на суму 150 грн.

Протоколом огляду від 27.03.2013 року та фототаблицею до нього /т.3 а.с.41-44/, згідно якого ОСОБА_18 видав згорток паперу із подрібненою речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, який він придбав у ОСОБА_13 , наркотичний засіб канабіс (марихуану) за 75 гривень, та видав гроші в сумі 75 гривень купюрами номіналом 50 (ЗБ 9197193), 20 (КХ 0052122) та 5 (МГ 4768036) гривень. Вміст речовини у вказаному згортку паперу, згідно висновку експерта №2-351/13 від 12.04.2013 року є наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою в перерахунку на суху речовину 1,17 грама /т.3 а.с.54-61/.

Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 05.06.2013 року /т.3 а.с.92/, з якого видно, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 03.01.2013 року встановлено, що ОСОБА_13 27 березня 2013 року, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту ОСОБА_18 , в цей же день 27.03.2013 року придбав у невстановлених осіб за невстановлених на даний час досудовим слідством обставин наркотичний засіб, який згідно висновку експерта №2-351/13 від 12.04.2013 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом (марихуанною) масою 1,17 грама, який в подальшому в цей же день збув ОСОБА_18 , за що одержав від нього 75 гривень.

Заявою ОСОБА_18 /т.4 а.с.6/, згідно якої останній надає свою добровільну згоду на прийняття участі у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів в працівників Шевченківського райвідділу м. Львова та їх спільників.

Заявою ОСОБА_17 /т.4 а.с.7/, з якої видно, що останній надає свою добровільну згоду на конспіративне співробітництво з органами прокуратури Львівської області, а також на залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій по викриттю протизаконної діяльності працівників Шевченківського райвідділу міліції м. Львова та їх спільників, а також на прийняття участі у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів.

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину /т.4 а.с.12-14/, згідно якого зафіксовано зустріч між ОСОБА_13 та співробітником Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, яка відбулась 12.04.2013 року в кафе «Фабрика їжі», що по вул. Шпитальній у м. Львові, під час якої останні обговорювали обставини можливого затримання особи на ім`я ОСОБА_36 за придбання та зберігання наркотичних засобів та подальшого вимагання у нього коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності. 17.04.2013 року в період часу 12:35-12:40 год., після одержання ОСОБА_13 від ОСОБА_18 суми грошей в розмірі 1000 гривень, ОСОБА_12 та троє невідомих осіб діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо знаючи про придбання ним наркотичних засобів у ОСОБА_18 , зімітували затримання ОСОБА_17 . Після чого не вжили заходів щодо документування протиправної діяльності ОСОБА_17 , вилучення наркотичних засобів, а висловили ОСОБА_17 вимогу про передачу їм грошової винагороди в сумі 49 000,00 гривень, в подальшому, зменшивши її до 4000 доларів США, супроводжуючи свої дії погрозами в сторону ОСОБА_17 .

Протоколом огляду від 17.04.2013 року /т.4 а.с.23-24/, з якого видно, що ОСОБА_17 отримав грошові кошти в сумі 8000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень серій та номерів: ЗГ 2143909, АЖ 8645823, ЕЗ 7280133, ЗБ 2438487, ЄЦ 2818383, ЄЧ 6390637, ЄЧ 6082928, ЗД 2956053, ЗВ 4531648, ВА 6907361, ЄЖ 5616341, ЗА 1392845, АЖ 5591326, ЕЮ 5326401, ЄЄ 3740960, ЗА 5377284, ВЕ 5650211, ЄВ 7298352, ЗЗ 1310975, АВ 4078286, ЕЖ 5733697, ЕГ 6028224, ЗЕ 7671194, ЗВ 6838115, ЗБ 3981541, ВД 1562668, АД 8584026, АГ 3920847, АА 4022624, ЕЮ 6621584, ЕБ 6168273, ЄЖ 2424577, ЕЖ9052850, ВВ 1465842, ВЧ 4806791, ВЄ 2139565, ЄГ 8606242, ЄИ 1905854, ЗА 6975221, ЗА 0670720 для подальшого використання ним при проведенні в працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_37 , ОСОБА_12 та їх спільника ОСОБА_13 «оперативної закупки» наркотичних засобів. Вказані купюри оброблені спецхімречовиною «Промінь-1», яка в ультрафіолетовому випромінюванні світиться жовто-зеленуватим кольором.

Протоколом огляду місця події від 17.04.2013 року /т.4 а.с.26-30/, згідно якого при проведенні огляду автомобіля «Сузукі Гранд Вітара» чорного кольору номерний знак НОМЕР_2 , на передньому сидінні якого знаходилась особа, яка представилась як ОСОБА_17 , в бардачку між сидіннями було виявлено поліетиленовий пакет білого кольору з написами та малюнками оранжево-червоного кольору, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору. Наявна у вказаному пакеті речовина, згідно висновку експерта №3/450 від 18.04.2013 року є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, вагою в перерахунку на суху речовину 51,19 грам /т.4 а.с.166-167/.

Протоколом огляду місця події від 17.04.2013 року /т.4 а.с.31-33/, згідно якого у ОСОБА_13 було виявлено грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень, які при освітлені ультрафіолетом світилися світло-зеленим кольором та при проведенні звірки серій та номерів цих купюр з серіями та номерами купюр, згідно протоколу помічення грошових коштів, встановлено, що серії та номери 5 купюр збігаються, а саме: ЄВ 7298352, ЗА 6975221, ЄГ 8606242, ЗА 0670720, ЄИ 1905854. Також, при освітленні пальців та долонь рук ОСОБА_13 , на вказівному та середньому пальцях правої руки та на великому пальці лівої руки виявлено світіння світло-зеленого кольору.

Протоколом огляду від 17.04.2013 року /т.4 а.с.44-45/, з якого видно, що у ОСОБА_17 виявлено грошові кошти в сумі 7000 гривень купюрами номіналом по 200 гривень серій та номерів: ЗГ 2143909, АЖ 8645823, ЕЗ 7280133, ЗБ 2438487, ЄЦ 2818383, ЄЧ 6390637, ЄЧ 6082928, ЗД 2956053, ЗВ 4531648, ВА 6907361, ЄЖ 5616341, ЗА 1392845, АЖ 5591326, ЕЮ 5326401, ЄЄ 3740960, ЗА 5377284, ВЕ 5650211, ЗЗ 1310975, АВ 4078286, ЕЖ 5733697, ЕГ 6028224, ЗЕ 7671194, ЗВ 6838115, ЗБ 3981541, ВД 1562668, АД 8584026, АГ 3920847, АА 4022624, ЕЮ 6621584, ЕБ 6168273, ЄЖ 2424577, ЕЖ 9052850, ВВ 1465842, ВЧ 4806791, ВЄ 2139565.

Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 29.04.2013 року /т.5 а.с.190/, з якого видно, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 03.01.2013 року встановлено, що начальник сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом ВКР ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 та оперуповноважений СКР Шевченківського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_12 17.04.2013 року близько 12:30 год., перебуваючи на АДРЕСА_6 , зімітували затримання ОСОБА_17 за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, після чого з метою одержання від нього незаконної винагороди в сумі 4000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, висловили погрози застосування насильства.

Оглянутим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом негласної слідчої дії зафіксованого на носії інформації компакт-диску DVD-R8X «VIDEX» з позначенням «Копія Не таємно Акт №14/3-939 25.04.13 року «СК» + «НТ» 3 ГВ «К» 17.04.2013 №452/11», з якого видно, що ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 близько 11:00 год. виїхали на автомобілі назустріч з працівниками міліції Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та з ОСОБА_13 , для здійснення контрольної закупки наркотичної речовини марихуани. Під`їхавши до місця призначення ОСОБА_18 попередньо зателефонувавши, пішов на зустріч до працівників міліції та ОСОБА_13 , а ОСОБА_17 залишився в автомобілі. Через деякий час, ОСОБА_18 повернувся і передав ОСОБА_17 поліетиленовий пакет білого кольору. Горловина пакету була замотана на вузол. ОСОБА_17 відкрив цей пакет та побачив, що в ньому знаходиться наркотичний засіб. Після цього він передав ОСОБА_18 гроші в сумі, яка була попередньо обумовлена і той вийшов з машини, для того, щоб заплатити за цю наркотичну речовину. Пакет із наркотичним засобом ОСОБА_17 поклав у бардачок між передніми сидіннями. Через короткий проміжок часу ОСОБА_18 повернувся до автомобіля та відкрив дверцята, до автомобіля підбігли чотири чоловіки у цивільному одязі, які являлися працівниками органів МВС, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При цьому, ОСОБА_20 сів в автомобіль на переднє пасажирське сидіння та одразу витягнув ключі із замка запалення та тримав їх в себе, а також забрав в ОСОБА_17 його мобільний телефон. Інші троє осіб - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_21 . ОСОБА_11 сказав, що вони з міліції та почав розпитувати ОСОБА_17 про документи, на що той відповів, що забув їх у брата. Також, ОСОБА_11 спитав ОСОБА_17 чи має він заборонені речі, на що той сказав, що «ось лежать» і вказав на бардачок, куди перед тим поклав пакет з наркотичним засобом. ОСОБА_20 витягнув цей пакет і відкрив його. ОСОБА_11 почав розпитувати ОСОБА_17 , що це в пакеті, на що він відповів, що «трава». ОСОБА_20 зав`язав горловину цього пакета і поклав його в бардачок автомобіля. У ОСОБА_17 запитали як його прізвище, ім`я, по батькові, де він проживає, на що він відповів « ОСОБА_17 », і що сам з міста Тернополя, а у Львові проживає його брат. Після цього ОСОБА_11 сказав ОСОБА_17 , щоб він слідував за ними. Надалі ОСОБА_20 почав спілкуватися з ОСОБА_12 куди вони поїдуть. Вони говорили про різні місця. В цей час ОСОБА_17 запропонував працівникам міліції якось домовитися. Тоді ОСОБА_12 сказав «домовляйся». ОСОБА_17 сказав, що може подзвонити братові і той привезе гроші. Потім ОСОБА_12 почав його розпитувати про брата, як його прізвище, звідки він, де працює. Після того, як ОСОБА_17 розповів працівникам міліції про брата, він попросив в них дозволу закурити і попросив, щоб вони сіли в автомобіль і закрили двері. Тоді ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль на заднє сидіння. Перебуваючи в автомобілі розмова між ними продовжилася. ОСОБА_17 сказав: «давайте, якось по-людськи». ОСОБА_12 , сказав: «Давай, домовляйся». ОСОБА_17 запитав скільки, на що почув «десять». Після того, ОСОБА_12 запитав ОСОБА_17 чи він має якісь гроші із собою, на що той відповів, що має. ОСОБА_12 спитався скільки, а потім ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали його розпитувати чи його раніше затримували працівники міліції з наркотичним засобами. На це ОСОБА_17 відповів, що це було кілька разів. На запитання ОСОБА_11 чи він «рішав», ОСОБА_17 сказав, що так, батько приїжджав і за гроші вирішував ці питання. ОСОБА_12 повторно запитав ОСОБА_17 скільки він має грошей. ОСОБА_17 витягнув гроші та почав перераховувати. Перерахувавши гроші, ОСОБА_17 сказав, що має сім тисяч гривень. ОСОБА_12 почав говорити, що вони зараз почнуть його ( ОСОБА_17 ) документувати, за те, що він придбав наркотичні засоби. ОСОБА_17 ще раз сказав, що може зателефонувати братові, якому пояснить, що має проблеми, оскільки він вдарив іншу машину. ОСОБА_12 запитав ОСОБА_17 чи має той карточки, на що він пояснив, що всі документи, зокрема і карточки забув в брата. ОСОБА_11 ще раз запитав ОСОБА_17 , які в нього пропозиції, сказавши, що якщо ні, то вони будуть документувати факт його затримання із наркотичними засобами. Тоді ОСОБА_17 запропонував їм сім тисяч гривень, які мав при собі. ОСОБА_11 запитав скільки буде сім на сім. ОСОБА_17 відповів сорок дев`ять. ОСОБА_11 запитав чи це нормально. ОСОБА_17 відповів, що це багато і попросив зменшити суму. Тоді ОСОБА_11 сказав «сім на чотири». ОСОБА_12 в той час запитав в ОСОБА_17 скільки він має грошей на карточці. Коли ОСОБА_17 розповідав про карточку, то ОСОБА_11 озвучив суму чотири тисячі доларів і запитав, чи він їх знайде, сказавши, що це не Тернопіль. ОСОБА_17 погодився і сказав, що зможе таку суму знайти. Після того ОСОБА_11 сказав, щоб він дзвонив до брата, що до нього підійде їх людина і цій людині брат має передати гроші. Через деякий час ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вийшли з машини. В машині з ОСОБА_17 залишилися ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_12 підійшов до його дверей, відкрив їх і запитав чи він ще не дзвонив братові. Він відповів, що ні. Після цього ОСОБА_12 пояснив, що вони зараз разом з ним, їдуть в одне місце, звідки він зателефонує братові та сказав: «Якщо ні, то значить, звідтам ми їдемо на офіс». Після цього ОСОБА_12 сказав ОСОБА_20 їхати на СКА. ОСОБА_17 почав говорити, що немає бензину. ОСОБА_20 подивився на показник баку і сказав, що бензину є ще достатньо. Надалі ОСОБА_12 разом з ОСОБА_21 сказали, щоб ОСОБА_17 заводив машину щоби їхати на СКА. ОСОБА_17 просив залишитися на місці і всі питання вирішити там, просив дозволити зателефонувати братові, проте працівники міліції почали наполягати на тому, щоб їхати на СКА. Через деякий час вказані працівники міліції були затримані.

Вищенаведені факти також підтверджуються протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій /т.5 а.с.207-214/.

Протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій /т.5 а.с.203-206, т.6 а.с.127-130/, з яких видно, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 обговорюють деталі інсценування затримання ОСОБА_17 за незаконне зберігання наркотичних засобів з метою отримання від останнього грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій /т.6 а.с.130-149/, з яких видно, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обговорюють деталі організації вчинення злочину, а саме інсценування затримання ОСОБА_17 за незаконне зберігання наркотичних засобів з метою отримання від останнього грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вироку Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2013 року, який вступив в законну силу, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 уклали угоду про визнання винуватості, яка затверджена судом. Зі змісту вироку випливає, що ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , кожен окремо, визнані винними у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 364, ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 368 КК України, які мали місце 17.04.2013 року за участю ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 .

Як видно з відповіді Голови Апеляційного суду Львівської області від 13.07.2017 року на звернення прокуратури Львівської області, Апеляційний суд Львівської області підтвердив факти постановлення слідчими суддями ухвал про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000006, а відтак доводи обвинувачених на недопустимість використання як доказів зафіксованих результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки збір таких доказів здійснювався без отримання ухвали слідчого судді, є цілком безпідставними. Більше того, в ході розгляду справи встановлено, що проведення негласних слідчих (розшукових) дій проводилось з дотриманням положень КПК України за наявності відповідних постанов та протоколів.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, ретельно та детально досліджених у судовому засіданні. За допомогою дослідження в суді всіх доказів і відбувається формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України № 2135-XII від 18 лютого 1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Органи державної влади та їх посадові особи, у тому числі ті, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Оперативно-розшукова діяльність в Україні регулюється, зокрема, Законом № 2135-XII, який є складовою кримінального процесуального законодавства.

Статтею 8 Закону № 2135-XII встановлено права підрозділів, які крім іншого, здійснюють оперативно-розшукову діяльність. Такі підрозділи мають право, серед іншого, проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь; негласно виявляти та фіксувати сліди тяжкого або особливо тяжкого злочину, документи та інші предмети, що можуть бути доказами підготовки або вчинення такого злочину, чи одержувати розвідувальну інформацію, у тому числі шляхом проникнення та обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи згідно з положеннями статті 267 Кримінального процесуального кодексу України; з метою виявлення та фіксації діянь, передбачених статтями 305, 307, 309, 311, 318, 321, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, проводити операції з контрольованого вчинення відповідних діянь; здійснювати аудіо-, відео контроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж згідно з положеннями статей 260, 263-265 Кримінального процесуального кодексу Україн и; здійснювати спостереження за особою, річчю або місцем, а також аудіо-, відеоконтроль місця згідно з положеннями статей 269, 270 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім цього, виходячи з вимог ст. ст. 258, 260, 263, 269 КПК України, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», застосування технічних засобів отримання інформації, що пов`язане із втручанням у приватне спілкування людини та негласною фіксацією розмов, дій, обстановки, допускається виключно за вмотивованою ухвалою слідчого судді, в якій зазначаються: точна назва заходу, термін його застосування, особа щодо якої має здійснюватися такий захід, та орган, якому надано відповідний дозвіл.

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є , зокрема наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються , осіб, які готують вчинення злочину (п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Тимчасове обмеження конституційних прав і свобод громадян під час здійснення оперативно-розшукової діяльності уповноваженим органом, посадовою особою можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України, та в порядку, встановленому законами України, з метою захисту прав і свобод інших людей, в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, економічного добробуту та прав людини; у випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину; з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи.

Системний аналіз положень Кодексу та Закону дає підстави стверджувати, що проведення оперативно-розшукових заходів або використання засобів для отримання фактичних даних повинно відбуватися виключно з дотриманням прав і свобод людини і громадянина, у передбачених законом випадках та у відповідному процесуальному порядку особами або підрозділами, які уповноважені здійснювати оперативно-розшукову діяльність (рішення конституційного суду 20 жовтня 2011 року у справі № 12-рп/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України).

Згідно з п.3 ч.2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. На особу, яка підозрюється в підготовці або вчиненні злочину ведеться тільки одна оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів, крім випадку, передбаченої ч.4 цієї статті, забороняється. Під час здійснення оперативно-розшукової діяльності не допускається порушення прав і свобод людини. Окремі обмеження цих прав і свобод мають винятковий і тимчасовий характер і можуть застосовуватись лише за рішенням суду щодо особи, в діях якої є ознаки тяжкого або особливо тяжкого злочину та у випадках, передбачених законодавством України, з метою захисту прав і свобод інших осіб, безпеки суспільства.

Відповідно до вимог частини другої статті 99 КПК матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону № 2135-XII, за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Отож, суд відхиляє доводи обвинувачених щодо недопустимості вище перелічених доказів, зокрема результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки такі були проведенні у відповідності до норм КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі, отриманого у встановленому законом порядку, дозволу слідчого судді, з метою з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, з дотриманням прав і свобод людини та розумним їх обмеженням, що достатньо підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема висновками експертів №2157/2158 від 16.07.2013р., №21552156 від 29.07.2013р., №2161/2162 від 29.07.2013р. /Т.7 а.с.116-118, 126-127, 133-135 матеріалів кримінального провадження/ та показами експертів ОСОБА_38 , ОСОБА_39 . ОСОБА_40 , даними в судовому засіданні, які надані ними висновки підтвердили та показали, що жодних ознак монтажу наданих на дослідження аудіо та відео файлів не виявлено.

Всі вищенаведені докази під час розгляду справи в суді були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження, залученням експертів, а також забезпечення сторонам можливості реалізувати свої права шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи покази обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожного окремо, щодо заперечення вчинення ними інкримінованих злочинів, суд розцінює їх як такі, що дані обвинуваченими з метою уникнути покарання за скоєне, а тому їх відхиляє виходячи з вищенаведених доводів та мотивів.

В основу вироку суд кладе покази потерпілого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 , ОСОБА_41 , ОСОБА_31 , ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , оскільки покази цих осіб узгоджуються між собою та іншими вищенаведеними доказами по справі. В ході розгляду справи не здобуто доказів наявності у названих потерпілого та свідків підстав оговорювати будь-кого з обвинувачених. Окремі неточності та описки допущені в процесуальних рішеннях та документах не спотворюють та не змінюють їх зміст, не ставлять під сумнів законність їх отримання та джерела їх походження.

Суд відхиляє твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 стосовно скоєння провокації по відношенню до них, адже в ході розгляду справи встановлено, що ні потерпілий, ні вищеназвані свідки не мали жодних засобів впливу на обвинувачених. Крім того, самі обвинувачені мали достатньо часу і можливостей присікти, як вони стверджують «незаконну» діяльність потерпілого та свідка ОСОБА_18 .

Позиція сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проводили відпрацювання оперативної інформації щодо викрадених транспортних засобів взагалі не узгоджується з матеріалами справи і встановленими в ході судового розгляду обставинами. Так, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в ході розгляду справи наголошували на тому, що спілкувались з «негласним агентом» обмежену кількість раз, тобто ці «негласні агенти» не мали можливості впливати або тиснути на обвинувачених. Більше того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в силу того, що являлися працівниками правоохоронного органу, самі вказували в ході розгляду справи, що мають «багаторічний досвід оперативної роботи» та могли в будь-який момент присікти, як вони стверджують «незаконну діяльність агентів», однак цього не зробили і були затримані на місці вчинення злочину працівниками правоохоронних органів. Крім того, позиція сторони захисту спростовується також і тим, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в достатній мірі, як вони самі вказують, володіючи навиками ведення оперативної діяльності не могли не усвідомлювати тієї обставини, що будь-які дії, незалежно від їх спрямування, без належного процесуального оформлення, погодження та санкціонування є незаконними. Жодного доказу стосовно того, що обвинувачені мали намір привести свою «діяльність» у відповідність до положень Закону в ході розгляду справи не здобуто.

Доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_18 сам визначав місце, спосіб, об`єкт та час вчинення злочину, також не відповідають обставинам справи, адже в ході судового розгляду встановлено, що всі свої дії він узгоджував з обвинуваченими.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що:

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, будучи представниками влади та службовими особами, вчинили зловживання владою та службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.364 КК України.

Також, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, будучи службовими особами та працівниками правоохоронного органу, вчинили замах на одержання хабара службовою особою, в будь-якому вигляді за виконання в інтересах того, хто дає хабар, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням хабара, та за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли злочин, передбачений ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України.

Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Також, ОСОБА_13 вчинив пособництво у зловживанні владою та службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам, тобто злочин, передбачений ст.27 ч.5 - ч.1 ст.364 КК України.

Крім того, ОСОБА_13 вчинив пособництво у замаху на одержання хабара службовою особою, в будь-якому вигляді за виконання в інтересах того, хто дає хабар, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням хабара, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ст.27 ч.5 - ст.15 ч.2, ст.368 ч.3 КК України.

Окрім того, органом досудового розслідування дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожного окремо, також кваліфіковані за ст.365 ч.2 КК України, тобто, що останні будучи працівниками правоохоронного органу, вчинили перевищення влади та службових повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним інтересам, що супроводжувались погрозою застосування насильства за відсутності ознак катування. Однак, в ході розгляду справи не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака «що супроводжувались погрозою застосування насильства за відсутності ознак катування», оскільки словесні вислови обвинувачених на адресу потерпілого, які охарактеризовані стороною обвинувачення як такі, що являють собою погрозами застосування насильства такими не являються, а в обвинуваченні взагалі не сформульовані. При цьому, обвинувачення обмежилось лише загальними фразами, а саме, що обвинувачені: «висловили ОСОБА_17 погрози застосування психічного насильства у формі нанесення побоїв, ударів та заподіяння тілесних ушкоджень». Натомість ні в пред`явленому обвинуваченні, ні в ході розгляду справи не встановлено і не наведено жодного доказу, який дає підстави стверджувати, що дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 супроводжувались погрозою застосування насильства за відсутності ознак катування. Враховуючи вищенаведене, суд знаходить такою, що не знайшла свого підтвердження кваліфікацію дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожного окремо, за ст.365 ч.2 КК України, а тому перекваліфіковує дії кожного з них за ст.365 ч.1 КК України (в редакції, яка діяла станом на 17.04.2013 року), як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав чи повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним інтересам.

Разом з цим, Законом України від 13 травня 2014 року № 1261-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» (далі Закон № 1261-VII), який набув чинності 4 червня 2014 року, внесено зміни до пункту 3 примітки до статті 364 КК, який застосовується і для визначення складів злочинів, передбачених статтями 364, 365 КК, де поняття «істотна шкода» як ознака складу злочину інкримінованого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за частиною першою статті 364 КК і частиною першою статті 365 КК змінено.

Відповідно до змін, внесених Законом № 1261-VII, «істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян».

Згідно вказаних змін до ч.ч.3,4 примітки до ст. 364 КК України, істотною шкода та тяжкі наслідки можуть бути виражені тільки в матеріальному вираженні, а саме перевищувати 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто для настання відповідальності за ч.1 ст.364 та ч.2 ст. 365 КК України необхідно настання виключно матеріальних збитків (шкоди), які б можна було обрахувати в грошовому еквіваленті залежно від неоподаткованого мінімуму доходів громадян на певний період часу. Крім цього, обчислення розміру завданої шкоди має також бути належним чином підтверджено та не викликати сумніву.

До набрання чинності Законом № 1261-VII, зокрема на час вчинення злочинів обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тобто у квітні 2013 року, така ознака «істотна шкода» у складах злочинів, передбачених статтями 364367 КК, охоплювала і суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди, і наслідки у вигляді шкоди немайнової.

Одночасно, поняття істотної шкоди, яка полягає у заподіянні нематеріальної шкоди, зокрема у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної влади тощо) Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у звязку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 року №1261-VII декриміналізовано.

Згідно вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відтак, вказана норма в даному випадку підлягає застосуванню відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як така, що поліпшує становище підсудних.

При вирішенні питання про застосування до обвинувачених зворотної дії кримінального Закону, суд враховує висновок Європейського суду у справі Scoppola v. Italy (№ 2) (2009) про те, що частина перша статті 7 Конвенції включає також і позитивну гарантію ретроактивного застосування до особи закону, що скасовує злочинність діяння, зобов`язує застосовувати практику Європейського суду, якою забезпечується дотримання принципу верховенства права і законності, згідно зі статтями 8, 9 КПК.

У зв`язку з наведеним, зважаючи на те, що факт спричинення майнової шкоди діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не встановлено, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та про обвинувачення ОСОБА_13 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.364 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України (набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою).

Обираючи вид та міру покарання кожному з обвинувачених, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, кожен з обвинувачених не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Суд також приймає до уваги сімейний стан обвинувачених, в кожного з яких на утримання є неповнолітні діти.

Також, призначаючи покарання за незакінчений злочин (ст.15 ч.2 ст.368 ч.3), суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Пом`якшуючих покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обставин, кожного окремо, судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обставиною, кожного окремо, суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

При цьому, суд при призначення покарання не враховує ОСОБА_26 та ОСОБА_12 , як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оскільки у висновках за результатами медичного огляду від 18.04.2013 року №8976/1493, №8974/1491, /т.4 а.с.79, 93/ відсутні їх підписи, які свідчать про доведення таких до їх відома, а також відсутні підписи інших осіб, з метою фіксації відмови від підпису, а відтак, суд не може брати їх до уваги, оскільки такі викликають сумнів в їх об`єктивності та повноті. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на користь такої особи. Натомість при огляді ОСОБА_13 не виявлено таких порушень, які могли б поставити під сумнів висновок щодо результатів медичного огляду від 18.04.2013 року №8974/1491, відтак суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, як обтяжуючу обставину при призначенні покарання ОСОБА_13 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожному окремо, при призначенні покарання, в межах пред`явленого кожному з них обвинувачення, за ст.307 ч.2 КК України, слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції зазначеної статті КК України з конфіскацією майна.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , кожному окремо, за ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України, та ОСОБА_42 за ст.27 ч.5 ст.15 ч.2, ст.368 ч.3 КК України, суд вважає за необхідне визначити основне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в межах санкції зазначених статей КК України.

Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як працівникам правоохоронного органу, було присвоєно спеціальні звання майора та капітана міліції відповідно.

Відповідно до ст.54 КК України, засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Даний вид покарання застосовується як додатковий вид покарання (ч.2 ст.52 КК України).

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи працівниками правоохоронного органу, які в силу своїх обов`язків зобов`язані забезпечувати дотримання Закону, а не порушувати його, вчинили тяжкі злочини, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання, а саме ОСОБА_11 позбавити звання майора міліції, ОСОБА_12 капітана міліції.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р. роз`яснено, що у випадку, якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК України не потрібно.

З врахуванням наведеного, враховуючи обставини та ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_13 злочинів, його роль у кожному із інкримінованих злочинів, суд знаходить можливим не призначати ОСОБА_13 , додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, передбачене санкцією ст.368 ч.3 КК України.

Крім того, при призначенні кожному з обвинувачених покарання, суд також керується нормами статті 50 КК України, у відповідності до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Речові докази по справі:

-мобільні телефони (Т.5 а.с.222-224 матеріалів кримінального провадження):

«Самсунг Дюос» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 повернути

засудженому ОСОБА_11 ;

«LG 0168» ІМЕІ НОМЕР_6 повернути засудженому ОСОБА_12 ;

«Нокія 5130с-2» ІМЕІ НОМЕР_7 повернути засудженому ОСОБА_13 ;

«Нокія 2710с-2» ІМЕІ НОМЕР_8 повернути за належністю ОСОБА_21 ;

«Самсунг Е-1100Т» ІМЕІ НОМЕР_9 , «Нокія С-5.00.2» ІМЕІ НОМЕР_10 повернути за належністю ОСОБА_43 ;

«Нокія 1280» ІМЕІ НОМЕР_11 повернути за належністю ОСОБА_44 ;

-грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами по 200 гривень серії та №№ЄВ7298352, ЗА6975221, ЄГ8606242, ЗА0670720, ЄИ1905854 (Т.5 а.с.243 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-грошові кошти в сумі 7000 гривень (Т.4 а.с.46 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-грошові кошти в сумі 75 гривень (Т.3 а.с.45 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-канабіс (марихуанну) масою 1,17 грама (Т.3 а.с.62 матеріалів кримінального провадження) та масою 51,19 грама (Т.4 а.с.168 матеріалів кримінального провадження) знищити;

-компакт-диски DVD+R, DVD-R8X, CD-R (Т.7 а.с.169-170 матеріалів кримінального провадження) зберігати при матеріалах справи.

Арешт, накладений на автомобіль марки «Skoda Octavia Tour» 1.9 TDI бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_12 , 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_12 (Т.8 а.с.164 матеріалів кримінального провадження) залишити без змін.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 18.04.2013 року на майно ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , а також майно вилучене за місцем праці ОСОБА_12 , ОСОБА_37 та місцем проживання ОСОБА_37 ОСОБА_45 , ОСОБА_46 після набрання вироком законної сили скасувати.

З засуджених підлягають стягненню судові витрати по справі

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 в частині обвинувачення за ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.307 ч.2 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ст.15 ч.2 - ст.368 ч.3 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади на 2 (два) роки та конфіскацією майна.

Відповідно до ст.54 КК України, застосувати до ОСОБА_11 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання «майор міліції».

Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади на 2 (два) роки та з позбавленням спеціального звання «майор міліції».

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_11 зарахувати час перебування під вартою з 19.04.2013 року до 18.04.2014 року.

На підставі ч.2 ст.4, ч.2 ст.5 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_26 зворотню дію в часі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», як норму, що пом`якшує становище обвинуваченого.

Зарахувати засудженому ОСОБА_11 в строк відбуття основного покарання термін попереднього ув`язнення з 19.04.2013 року до 18.04.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_11 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_11 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати. Кошти, внесені в якості застави в розмірі 85 260 (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_47 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 в частині обвинувачення за ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.307 ч.2 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ст.15 ч.2 - ст.368 ч.3 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади на 2 (два) роки та конфіскацією майна.

Відповідно до ст.54 КК України, застосувати до ОСОБА_12 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання «капітан міліції».

Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_12 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади на 2 (два) роки та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції».

На підставі ч.2 ст.4, ч.2 ст.5 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_48 зворотню дію в часі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», як норму, що пом`якшує становище обвинуваченого.

Зарахувати засудженому ОСОБА_12 в строк відбуття основного покарання термін попереднього ув`язнення з 19.04.2013 року до 18.04.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_12 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_12 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати. Кошти, внесені в якості застави в розмірі 85 260 (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_49 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 в частині обвинувачення за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.364 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.27 ч.5, ст.15 ч.2 ст.368 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.307 ч.2 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ст.27 ч.5 - ст.15 ч.2, ст.368 ч.3 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.2 ст.4, ч.2 ст.5 КК України, застосувати до засудженого ОСОБА_13 зворотню дію в часі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», як норму, що пом`якшує становище обвинуваченого.

Зарахувати засудженому ОСОБА_13 в строк відбуття основного покарання термін попереднього ув`язнення з 19.04.2013 року до 02.04.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_13 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_13 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати. Кошти, внесені в якості застави в розмірі 67 000 (шістдесят сім тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_50 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь держави судові витрати по справі в сумі 4 983 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 09 копійок за проведення по справі експертиз.

Стягнути засудженого ОСОБА_12 на користь держави судові витрати по справі в сумі 4 983 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 09 копійок за проведення по справі експертиз.

Стягнути засудженого ОСОБА_13 на користь держави судові витрати по справі в сумі 4 983 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 09 копійок за проведення по справі експертиз.

Арешт, накладений на автомобіль марки «Skoda Octavia Tour» 1.9 TDI бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_12 , 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_12 (Т.8 а.с.164 матеріалів кримінального провадження) залишити без змін.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 18.04.2013 року на майно ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , а також майно вилучене за місцем праці ОСОБА_12 , ОСОБА_37 та місцем проживання ОСОБА_37 ОСОБА_45 , ОСОБА_46 після набрання вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:

-мобільні телефони (Т.5 а.с.222-224 матеріалів кримінального провадження):

«Самсунг Дюос» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 повернути

засудженому ОСОБА_11 ;

«LG 0168» ІМЕІ НОМЕР_6 повернути засудженому ОСОБА_12 ;

«Нокія 5130с-2» ІМЕІ НОМЕР_7 повернути засудженому ОСОБА_13 ;

«Нокія 2710с-2» ІМЕІ НОМЕР_8 повернути за належністю ОСОБА_21 ;

«Самсунг Е-1100Т» ІМЕІ НОМЕР_9 , «Нокія С-5.00.2» ІМЕІ НОМЕР_10 повернути за належністю ОСОБА_43 ;

«Нокія 1280» ІМЕІ НОМЕР_11 повернути за належністю ОСОБА_44 ;

-грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами по 200 гривень серії та №№ЄВ7298352, ЗА6975221, ЄГ8606242, ЗА0670720, ЄИ1905854 (Т.5 а.с.243 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-грошові кошти в сумі 7000 гривень (Т.4 а.с.46 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-грошові кошти в сумі 75 гривень (Т.3 а.с.45 матеріалів кримінального провадження) конфіскувати в дохід держави;

-канабіс (марихуанну) масою 1,17 грама (Т.3 а.с.62 матеріалів кримінального провадження) та масою 51,19 грама (Т.4 а.с.168 матеріалів кримінального провадження) знищити;

-компакт-диски DVD+R, DVD-R8X, CD-R (Т.7 а.с.169-170 матеріалів кримінального провадження) зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя ОСОБА_1