Справа № 466/3205/17
У Х В А Л А
23 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ,-

в с т а н о в и в :

у підготовчому засіданні по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004073 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України поступило клопотання від потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що у потерпілих виникають сумніви в неупередженості прокурора. Так, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні чотири рази скеровувався до суду. Ухвалами суду як першої інстанції, так і колегії суддів Апеляційного суду Львівської області обвинувальний акт тричі повертався прокурору для проведення досудового розслідування. Проте, ігноруючи вимоги, зазначені в ухвалах суду, що набрали законної сили, прокурор ОСОБА_3 вже двічі , без встановлення істини у справі та з`ясування обставин, за яких настала смерть сина потерпілих, скеровує обвинувальний акт до суду. Це ставить під сумнів сам факт невідворотності покарання за скоєне винними особами. В зв`язку з численними , на думку потерпілих, порушеннями прокурором вимог КПК при проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вони звернулись з заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення прокурором ОСОБА_3 службового злочину. Оскільки відомості по їх заяві не були внесенні , вони подали відповідну скаргу до суду, яка задоволена ухвалою слідчого судді Галицького райсуду м. Львова від 22.03.18 р. Зважаючи на викладене, просив заяву про відвід прокурору задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку про наступне.

Статтею 27 Конституції України врегульовано, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Прокурор відповідно до гл. З КПК виконує функцію обвинувачення від імені держави і його повноваження визначені цими законодавчими нормами. При здійсненні повноважень у судочинстві прокурор зобов`язаний своєчасно вживати у межах своєї компетенції заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, керуючись принципами законності, незалежності суддів, рівності фізичних та юридичних осіб перед законом і судом. У судовому процесі, у випадках та порядку, передбачених законом, прокурор, як сторона обвинувачення , повинен захищати законні інтереси потерпілих і свідків.

Підстави відводу прокурору у кримінальному провадженні визначені ст. 77 КПК України.

08.12.17 р. прокурор ОСОБА_9 затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України без виконання вимог ухвал слідчих суддів Шевченківського райсуду м. Львова від 23.06.17 р. та 15.09.17 р. про повернення аналогічних обвинувальних актів. Дані обставини встановлені ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 26.12.17 р. , що залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області. В зв`язку з неправомірними , на думку потерпілих, діями прокурора, вони звернулись з заявою про порушення щодо прокурора ОСОБА_9 кримінального провадження за вчинення ним службового злочину. Оскільки відомості по їх заяві не були внесені до ЄРДР, ними була подана скарга до Галицького райсуду м. Львова на бездіяльність прокурора , яку було задоволено ухвалою слідчого судді від 22.03.18 р.

На думку суду, вказані обставини дають підстави потерпілим у кримінальному провадженні сумніватись в неупередженості прокурора ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., що закріплює право на справедливий суд, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки на думку суду існують обставини, що які можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Керуючись ст. 75,80, 81 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_3 задовольнити.

Суддя ОСОБА_1