АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1893/17 Справа № 201/5693/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0001292 та № 0001784 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянин України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз: 23 грудня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців, 18 серпня 2016 року звільнився за відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини у скоєнні злочинів та кваліфікації дій, просить вказаний вирок суду скасувати, призначивши йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, або обмежитись відбутим строком перебування під вартою та перерахувати йому строк попереднього ув`язнення під вартою на підставі ч. 5 ст.72 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, не в повній мірі врахував, що між ним та потерпілими було укладено угоду про примирення, де сторони погодилися на призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в порушення вимог угоди суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що він повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів, потерпілі претензій до нього не мають, обставини, що обтяжують покарання відсутні, а також те, що він працевлаштований, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; також вирішено питання щодо судових витрат.
За обставин, викладених у вироку, 04 квітня 2017 року приблизно о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у магазині «ВАРУС» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна,8-А, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу поклав до сумки товар загальною вартістю 1 361 гривню 96 копійок та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ТОВ «ВАРУС-9» майнову шкоду на вищезазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 квітня 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись у приміщенні магазину «Le Silpo», який розташований за адресою: м. Дніпро, Катеринославський бульвар,1, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав майно загальною вартістю 1 117 гривень 50 копійок, сховавши в сумку, пройшов касову зону, при цьому не розрахувавшись за викрадене майно, отже, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітниками служби охорони магазину «Le Silpo».

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінального закону, враховані: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за аналогічні злочини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому з урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку про призначення покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, та враховувати особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів, з чим погоджується колегія суддів. Підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України судом не встановлено, оскільки відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Підстав для застосування ст.75 КК України судом апеляційної інстанції також не встановлено, оскільки таке покарання не буде відповідати особі обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах провадження угоди між потерпілим та обвинуваченим, відповідно до якої було узгоджене покарання із застосуванням ст.75 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки згідно із ухвалою суду від 25.05.2017 року відмовлено в затвердженні угоди про примирення між представником потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» та обвинуваченим.

Твердження апеляційної скарги щодо не врахування судом визнання обвинуваченим вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини враховані судом при призначенні покарання, про що зазначено у вироку суду.

Разом з тим, доводи обвинуваченого щодо наявності сім`ї, роботи та відсутності претензій від потерпілих не можуть бути підставою для призначення більш м`якого покарання, оскільки обвинувачений, незважаючи на вказані обставини, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, а вирок суду підлягає залишенню без змін.
На підставі абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк відбування призначеного покарання перебування його під вартою з 06.04.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за дні позбавлення волі. Питання щодо зарахування інших періодів попереднього ув`язнення в строк відбування призначеного покарання може бути вирішено в порядку виконання вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4