печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про повернення вилученого під час обшуку квартири комп`ютерної техніки,-

В С Т А Н О В И В :
05.12.2017 до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про повернення вилученого під час обшуку квартири комп`ютерної техніки від 21.11.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , та про зобов`язання слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання зазначено, що 21.11.2015 здійснено обшук за вказаною адресою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2017 у кримінальному провадженні № 0002197, під час виконання якої вилучено ноутбук, який не входили до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надано ухвалою слідчого судді від 16.11.2017.

Адвокат в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. До початку судового засідання адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляду клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

У судове засідання слідчий у кримінальному провадженні № 0002197 не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, клопотань, заяв та заперечень до суду не подав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подане клопотання направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Як встановлено, Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002197 від 07.07.2017 за ознаками кримінального провадження, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0002197 від 07.07.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Так, з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року у справі №757/68924/17-к, на підставі якої проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , вказано, що обшук необхідно провести з метою виявлення та фіксації документів про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя, а також встановлення місцезнаходження розшукування осіб.

Однак, як вбачається з протоколу обшуку та наданих матеріалів заявником, під час проведення обшуку було вилучено речі, які не містять відомості про кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України та щодо яких не було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді, а саме зброю та набої.
Слідчим суддею встановлено, що прокурор та/або слідчий не звертались в порядку передбаченому главою 17 КПК України щодо вирішення питання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно,що підтверджується листом Печерського районного суду м. Києва № 159/17 від 16.01.2017.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у кримінальному провадженні фактично вийшов за межі передбачених ст.167 ч.1 КПК України випадків щодо процесуальної долі такого майна, (арешт або повернення).

В судовому засіданні при розгляді клопотання адвокатом ОСОБА_3 було доведено, що тимчасово вилучений ноутбук 21.11.2017 р. за адресою:АДРЕСА_1 не конкретизований в ухвалі слідчого судді про обшук, та підлягає поверненню.
З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася та не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна, та зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002197, повернути власнику вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про повернення вилученого під час обшуку квартири комп`ютерної техніки задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вилучені від час обшуку предмети а саме Ноутбук AsusX 552CL (X552GL-sX054D) White за протоколом обшуку від 21.11.2017 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1