Справа № 175/4166/17-к
Провадження № 1-кп/175/241/17
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001877 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту від 06 листопада 2017 року та угоди про визнання винуватості від 06 листопада 2017 року вбачається, що 17 жовтня 2017 року близько 10.00 години ОСОБА_6 знаходився поблизу магазину ТОВ «Український рітейл» торгівельної мережі «Брусничка» по пр. Миру, 14 у м. Дніпрі, де у невстановленої слідством особи за грошові кошти в розмірі 100 грн. незаконно придбав наркотичний засіб «опій ацетильований» об`ємом 1,0 мл у одноразовому медичному шприці ємністю 2,5 мл, який почав незаконно зберігати при собі у лівій зовнішній кишені куртки без мети збуту.

В цей же день він прибув у смт. Слобожанське Дніпровського району та на зупинці громадського транспорту поблизу будинку № 5 по вул. Мічуріна почав палити тютюнові вироби, у зв`язку з чим співробітниками поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП. Під час складання протоколу обвинувачений у присутності понятих добровільно видав із лівої зовнішньої кишені куртки медичний шприц із рідиною світло-коричневого кольору масою 1,0042 г, яка відповідно до «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2000 року № 770 відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», обіг якого заборонений, масою в перерахунку на суху речовину 0,0660 г, який ОСОБА_6 незаконно придбав і зберігав без мети збуту.

18 жовтня 2017 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001877 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.309 КК України.

06 листопада 2017 року ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Того ж дня між прокурором і обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю визнав вину та обсяг підозри за ч.1 ст.309 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік і покладенням обов`язків згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор просив відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості у зв`язку з повідомленням ОСОБА_9 про його засудження за іншим кримінальним провадженням до укладення угоди про визнання винуватості.

Захисник і обвинувачений погодилися з прокурором.

Дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угоду про визнання винуватості, суд встановив наступне.

За приписом ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо… умови угоди не відповідають інтересам суспільства (п.2 ч.7 ст.474 КПК України).

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіривши угоду на відповідність цим вимогам закону, суд не вбачає законних підстав для її затвердження, оскільки при узгоджені сторонами покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням не враховане невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року, а отже, не відповідає інтересам суспільства і не сприятиме запобіганню вчиненню злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст.31, 32, 33 КПК України підсудне Дніпропетровському районному суду і підлягає судовому розгляду одноособово суддею.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не вбачається.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

За таких обставин, за відсутності обмежень, передбачених ч.2 ст.27 КПК Україні, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинувального акту до судового розгляду на загальних підставах у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

Керуючись ст.ст.314-316, 474, 369 КПК України, суд -
ухвалив:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001877.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001877 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.30 годину 15 лютого 2018 року.

Судове засідання провести за участю прокурора, захисника і обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1