АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 год. наступної доби, строком до 31 жовтня 2017 року включно відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

З ухвали суду вбачається, що слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини справи, існуючі ризики і дані про особу підозрюваного, на підставі чого прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби в змозі запобігти існуючим ризикам і забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на хибність висновків слідчого судді з приводу недоведеності стороною обвинувачення необхідності застування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу. Так, на думку прокурора, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється та розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, вказують на існування заявлених слідчим ризиків, а також того, що запобігти їм в змозі лише запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя перевірив та встановив наявність обґрунтованої підозри, врахував тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та дослідив дані про особу підозрюваного, на підставі чого прийшов до висновку, що запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього в змозі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Так, враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України в сукупності тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, розмір покарання, який загрожує останньому уразі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, а також дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя взагалі, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, а також відсутність відомостей про намагання ОСОБА_7 ухилятися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на його думку жодний інший більш м`який запобіжний захід не в змозі запобігти існуючим ризикам, то вони не підтверджуються ні доводами клопотання ні доданими до нього матеріалами.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Проте, ні доводи клопотання слідчого ні додані до нього матеріали не містять даних, які б вказували на існування виняткових обставин для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Не надано їх і прокурором в ході апеляційного розгляду справи.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Таким чином, сукупність наданих суду матеріалів дає підстави вважати, що запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальні поведінку ОСОБА_7 в змозі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, і що саме такий вид запобіжного заходу відповідає особі підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним, оскільки постановлене з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 180, 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 год. наступної доби, строком до 31 жовтня 2017 року включно відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4713/2017 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9 Доповідач у суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1