АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1038/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881000 гривень, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який працює на посаді начальника оперативного пошукового сектору ВКП Солом`янського УП ГУ НП в місті Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи підробити речі та документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, впливати на інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_10 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. На думку захисників, органами досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України. Також апелянти стверджують, що слідчим та прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та існування обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім вищевикладеного, захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що органом досудового розслідування було порушено Конституційні права ОСОБА_9 та вимоги п. 5.9 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні. Також апелянт вважає, що розмір застави, який був визначений слідчим суддею, є непомірно великим для підозрюваного ОСОБА_9 та не відповідає встановленим принципам ЄСПЛ стосовно співрозмірності. Далі автор апеляції вказує, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_9 не займає особливо важливе становище, не має потужних фінансових спроможностей, матеріальний стан останнього обмежений, а також у кримінальному провадженні відсутні потерпілі. Отже, на думку захисника, у кримінальному провадженні відсутня шкода, цивільні позови не заявлялися, підозрюваний ОСОБА_9 позитивно характеризується, має професійні досягнення, чисельні подяки навчально-виховних закладів для дітей сиріт за благодійну волонтерську допомогу та підтримку. При цьому апелянт звертає увагу, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання на території міста Києва, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, двічі самостійно з`являвся до суду першої інстанції для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, при цьому останньому вже було відомо про взяття під варту іншого підозрюваного.

19 січня 2018 року в судовому засіданні Апеляційного суду міста Києва захисник ОСОБА_7 подав доповнення до своєї апеляційної скарги, в яких приводить свої доводи стосовно того, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено вимоги ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 і його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підтримку кожної із апеляційних скарг, з доповненнями, які вніс захисник ОСОБА_7 до своєї апеляційної скарги, і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, з доповненнями, які вніс захисник ОСОБА_7 до своєї апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні прокуратури міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0000796, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 5 ст. 185; ч. 2 ст. 364; ч. 3 ст. 368 КК України.

25 січня 2018 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України.

Того ж числа слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 625 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1000000 гривень. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи підробити речі та документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, впливати на інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

26 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було фактично задоволено та щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881000 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 364 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч посилань апелянтів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи підробити речі або документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, впливати на інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними.

З урахуванням цього слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним у клопотанні слідчого ризикам.

В сукупності із вказаними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційних скаргах.

Таким чином, доводи захисників про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, та про недоведеність слідчим і прокурором обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слід визнати непереконливими.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , а також високий ступінь їх суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави в розмірі саме 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881000 гривень, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. Це не суперечить положенням абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України і в даному випадку вказана норма закону вмотивовано застосована слідчим суддею, оскільки такий розмір застави здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваногоОСОБА_9 .

Отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням зазначеного вище колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги,в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881000 гривень, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4