Справа №: 272/240/18
Провадження № 1-кп/272/77/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої -судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дві малолітні дитини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
29.01.2018 близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_4 , у програмно-технічному комплексі для автоматизованої видачі чи прийому грошей ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі банкомат), що розташований по вул. Зозулінського, 18а, м. Андрушівка Житомирської області, з бокової сторони магазину «Каштан», виявив картку ПАТ КБ «ПриватБанк» з рахунку № НОМЕР_1 , яку з власної необережності залишив ОСОБА_5 та яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», являється офіційним документом, а саме електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.
Виявивши вказану річ, ОСОБА_4 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, а навпаки, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка йому не належить, користуючись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи з корисливих мотивів, та маючи умисел на привласнення, шляхом знахідки вказаної банківської картки, з метою подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на її балансі, незаконно заволодів банківською карткою ПАТКБ«ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_1 .
Продовжуючи свої неправомірні дії, в цей день, час та місці, ОСОБА_4 маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, тобто викрадення грошових коштів, які перебували на балансі банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої являвся ОСОБА_5 , таємно, протиправно, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи зняв та таємно викрав 900 грн. Викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у привласненні з корисливих мотивів офіційного документу ОСОБА_4 вчинив злочий, передбачений ч.1 ст.357 КК України.
Своїми умисними діями, які що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
26.02.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 , ч.1 ст.357 КК України та покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 : за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.; за ч.1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.. Згідно ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода в сумі 900,00 грн., яка повністю відшкодована потерпілому. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, шкоду добровільно відшкодував.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені ч. 4, ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, так яка угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.
Враховуючи, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 471, 473, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу:
за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;
за ч.1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн..
На підставі ст. 70 ч.1 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн..
Речові докази у кримінальному провадженні: банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; лазерний DVD-R диск KAKТUZ 4,7 gb із зписом 14 файлів графічного зображення з системи відеоспостереження банкомату CAZH7853 ПАТ КБ "ПриватБанк" по картковому рахунку № НОМЕР_1 та виписку по картці/рахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , і додатковим рахунком договору за період 24.01.2018 -31.01.2018 на ім`я гр. ОСОБА_5 , і.п.н. НОМЕР_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній- особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, зазначених ч.3 ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.
Суддя: ОСОБА_1