АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1898/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 ч. 1 ст. 135 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001317 та застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001317 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 ч. 1 ст. 135 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.01.2018 року та визначено заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 000 (дев`яносто шість тисяч) гривень. Слідчий суддя посилався на наявність обгрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважав доведеною стороною обвинувачення неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор та підозрюваний подали апеляційні скарги. Прокурор просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року скасувати та постановити нову, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Підозрюваний в своїй апеляційній скарзі просить також скасувати вказану ухвали та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 до 06.00 години наступного дня. Підозрюваний посилається на те, що застосований до нього запобіжний захід є занадто суворим. Сторона обвинувачення на його думку не надала доказів існування ризиків, передбачених п. п 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Кримінальне провадження розпочато майже рік тому, і за цей час підозрюваний жодного разу не впливав на свідків, потерпілого, експертів, на першу вимогу з`являвся до слідчого. Він має на утриманні малолітнього сина 2015 року народження, одружений, працює продавцем-консультантом у ФОП ОСОБА_11 , за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий. Вважає, що повідомлена йому підозра є необгрунтованою. Зазначає, що саме він був пасажиром, оскільки власник автомобіля «Шкода Супер Б» передав ключі саме ОСОБА_12 , який загинув. Вказує, що не має навіть посвідчення на право керування транспортним засобом та навичок водіння, а ОСОБА_12 отримав такі пошкодження, які міг отримати тільки сидячи за кермом автомобіля. Посилається на рішення Європейського суду з прав людини та зазначає, що слідчим суддею не були враховані дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки. За час досудового розслідування свідки допитані, проведено комплексну експертизу. Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_8 не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Шкода Супер Б допустив виїзд за межі проїжджої частини з наступним перекиданням та наїзду на перешкоду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) пасажир автомобіля помер в лікарні. ОСОБА_8 після скоєння ДТП залишив потерпілого в небезпеці та зник з місця події. Слідчий суддя не врахував тяжкість можливого покарання, ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає таким чином, що слідчим суддею безпідставно визначено розмір застави.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу підозрюваного, думку прокурора та потерпілого, які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного. Відповідно до наданих матеріалів встановлено, що в провадженні СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001317 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. 15.11.2017 року про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень був повідомлений ОСОБА_8 , а саме про те, що він, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 28.11.2016 року, приблизно о 00:10, керуючи технічно справним автомобілем «Шкода Супер Б», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Свободи, смт. Близнюки Харківської області зі сторони вул. Першотравневої в напрямку вул. Незалежності. Під час руху по вказаній вулиці в районі буд. 2 по вул. Свободи, ОСОБА_13 , діючи необережно, не переконавшись у безпеці своїх дій, не врахував дорожню обстановку, рухаючись зі швидкістю 110 км/год, тобто з явним перевищенням допустимої швидкості у населеному пункті, грубо порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.9 а), 12.1, 12.4, та 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.1 а) «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»; п.2.9 а) «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»; п.12.9 б) «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7..» та допустив виїзд за межі проїжджої частини, з наступним перекиданням та наїзду на перешкоду у вигляді будівлі «Пошта». Внаслідок дорожньо-транспортної події, пасажир автомобіля «Шкода Супер Б» ОСОБА_14 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. Згідно висновку судово-медичної експертизи №266-ЛЗт/16 від 28.12.2016 року, причиною смерті ОСОБА_12 з`явився травматичний шок обумовлений поєднаною тупою травмою голови і тулуба з переломами кісток черепа і скелета. Порушення п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 , які згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №17892 від 11.10.2017 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками. Крім того, ОСОБА_8 після скоєння дорожньо-транспортної події, 28.11.2016 року близько о 00:10 в районі буд. 2 по вул. Свободи у смт. Близнюки Харківської області залишив потерпілого ОСОБА_12 у небезпеці, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.10 а) б) в) г) г) д) е) Правил дорожнього руху України та суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_12 у небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці дорожньо-транспортної пригоди, не переконався чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив потерпілого в небезпеці у безпорадному стані, лишивши його можливості до самозбереження, та з місця події зник. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Надані суду матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, що підтверджується висновками судових експертиз, зокрема висновком експерта, наданим за матеріалами справи, відповідно до якого на момент дорожньо-транспортної події, що мала місце 28.11.2016 року на місці водія автомобіля «Шкода Супер Б», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_8 , а на передньому сидінні ОСОБА_12 , показами свідка ОСОБА_15 від 20.09.2017 року, відповідно до яких ОСОБА_8 втік з місця дорожньо-транспортної події. Доводи підозрюваного про те, що він не має навичок керування автомобілем та не міг бути на водійському місці спростовуються свідчення ОСОБА_16 від 14.11.2017 року (а.с. 37-39), відповідно до яких він неодноразово бачив як ОСОБА_8 керував транспортним засобом ВАЗ-2103. Наведені докази в розумінні практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тому повідомлена ОСОБА_8 підозра є обгрунтованою. На переконання колегії суддів ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України доведені стороною обвинувачення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у випадку визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, наявність свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, те, що ОСОБА_8 зник з місця ДТП. Крім того, відповідно до змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок дорожньо-транспортної події загинув ОСОБА_12 . За таких обставин, з огляду на наслідки кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо можливості визначення в даному випадку застави та відмічає, що частиною 4 статті 183 КПК України передбачено право слідчого судді не визначати розміру застави в конкретних випадках, а не обов`язок. Однак, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності визначення більшого розміру застави, аніж встановлений слідчим суддею, тому ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави та обов`язків підлягає скасуванню. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, один з яких є тяжким, наслідки дорожньо-транспортної події, внаслідок якої загинув ОСОБА_12 , з метою запобігання встановленим ризикам, апеляційний суд вважає необхідним визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням вже внесеної за ухвалою слідчого судді, що буде належною гарантією процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, оскільки стороною обвинувачення доведений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, окрім обов`язків, визначених слідчим суддею, вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язок, передбачений п. 4 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 ч. 1 ст. 135 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині визначення розміру застави та покладених на підозрюваного обов`язків у разі її сплати, та постановити в цій частині нову ухвалу, визначивши заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 грн., і визначити, що різниця між цим розміром та вже сплаченою заставою підлягає сплаті протягом 5 днів.
Окрім обов`язків, визначених слідчим суддею та передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, додатково покласти на ОСОБА_8 обов`язок, передбачений п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
В решті вказану ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: