Справа №390/401/17
Провадження №1-кп/390/130/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

н/п потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника н/п потерпілої ОСОБА_7 ,

представника н/л потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника н/л обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

законного представника н/л обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_11 ,

н/л обвинуваченої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_12 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000652 від 29 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Грузьке, Кіровоградського району та області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжньої, з повною загальною середньою освітою, студентки КДПУ ім. Винниченка, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

н/л ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Грузьке, Кіровоградського району та області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжньої, з базовою загальною середньою освітою, студентка Кіровоградського професійного ліцею побутового обслуговування, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.05.2016 року близько 22.30 годин біля будинку культури, що розташований по АДРЕСА_2 та області між ОСОБА_12 , неповнолітньої ОСОБА_9 з однієї сторони, та неповнолітньої ОСОБА_6 , на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка в ході якої, н/л ОСОБА_9 нанесла один удар рукою по обличчю потерпілої ОСОБА_6 , а ОСОБА_12 , схвативши потерпілу за волосся, повалила на асфальт.

Після чого продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_9 нанесли біля 10 ударів ногами в голову та по тулубу потерпілій.

В результаті протиправних дій ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1708 від 27.10.2016 року у потерпілій мались тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, котрі потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_12 свою вину визнала повністю та пояснила, що 28.05.2016 року разом з сестрою ОСОБА_9 та ще двома подругами перебували на концерті, який був присвячений дню захисту дітей і проходив в будинку культури. Після концерту о 22.20 год., вона разом з ОСОБА_9 , вийшли на вулицю та вирішили розібратися з ОСОБА_6 , яка знаходилась біля вікна будинку культури, з приводу того, що остання некоректно висловлювалася на їхню адресу та щодо їхніх танців. Під час з`ясування стосунків між ним виникла бійка, в ході якої вона схопила ОСОБА_6 за волосся та повалила на землю. Також під час сутички нанесла два удари долонями в область рук та один удар по спині потерпілої. Точної кількості нанесених ударів не пам`ятає. Сутичка відбувалась на порозі будинку культури. Після чого їх розборонили та вона не знає і не бачила, щоб ОСОБА_6 падала. Зазначила, що хвилин через 10-15 під`їхала швидка допомога. Крім того повідомила, що била потерпілу ногою декілька раз в область ніг. З приводу нанесення ударів ОСОБА_6 в область голови, чітко сказати нічого не змогла, оскільки не пам`ятає даного факту. В той день спиртні напої не вживала.

Цивільний позов прокурора визнала повністю. Цивільний позов потерпілої визнала частково, а саме лише суму в розмірі 3638,65 грн. за придбання медикаментів. В іншій частині позов не визнає, вимоги що стосуються 1500 грн. - витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів та 2500 грн. за розбитий сенсорний телефон вважає необґрунтованими, факт розбиття телефону не бачила. Вимогу, що стосується моральної шкоди, вважає необґрунтованою, оскільки не бачила жодних страждань потерпілої, а навпаки остання на наступний день після цієї ситуації виставляла, «В контакті», нові фотографії і зовсім не була схожа на людину з душевними переживаннями.

Обвинувачена ОСОБА_9 свою вину визнала повністю та пояснила, що 28.05.2016 року вона разом з танцювальним колективом виступали на концерті, який був присвячений дню захисту дітей і проходив в будинку культури. Під час виступу побачили, як ОСОБА_6 показує нецензурні жести в їх сторону та критикує їх виступ. Після виступу вона та її сестра ОСОБА_12 вирішили поспілкуватися з ОСОБА_6 . Під час спілкування ОСОБА_6 почала кричати та висловлюватись нецензурною лайкою в їх бік. Після чого вона схопила ОСОБА_6 за волосся, а остання її схопила за шию. У зв`язку з цим, розпочалась бійка, в ході якої вона нанесла два удари ногами в область ніг чи тазу потерпілої, куди саме точно не пам`ятає. Чи била потерпілу ОСОБА_12 , вона не пам`ятає. Точної кількості нанесених ударів ОСОБА_6 не пам`ятає, тому що пройшло багато часу і на той момент вона перебувала в стані шоку. Алкогольні напої в цей день не вживала.

Цивільний позов прокурора визнала повністю. Цивільний позов потерпілої визнала частково, а саме лише суму в розмірі 3638,65 грн. за придбання медикаментів. В іншій частині позов не визнала, вимоги що стосуються 1500 грн. - витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів та 2500 грн. за розбитий сенсорний телефон вважає необґрунтованими, оскільки телефон у ОСОБА_6 був розбитий вже давно, що можуть підтвердити інші особи, які з нею знайомі. Вимогу, що стосується моральної шкоди, вважає немотивованою, оскільки не бачила жодних страждань потерпілої.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 28.05.2016 року перебувала в клубі. Після концерту та дискотеки була на вулиці, де ОСОБА_9 нанесла їй удар долонею по лицю. Після чого ОСОБА_12 схватила її за волосся та вона впала на підлогу. Потім їй нанесли біля 10 ударів ногами по голові та інші частини тіла. В судовому засіданні цивільний позов підтримала.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що 28.05.2016 року в будинку культури був концерт присвячений до дня захисту дітей, після закінчення концерту він вийшов на двір та почув, що між ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відбувалась сварка, в ході якої останні ображали одна одну нецензурною лайкою. На ґрунті чого між ними виникла бійка, він не знає. Також він бачив, як ОСОБА_12 хапала за волосся ОСОБА_6 , та обидві обвинувачені наносили потерпілій удари долонями в область голови та спини. На бійку останніх збіглися люди та намагались їх розборонити, в цей час ОСОБА_6 впала зі сходів на спину та вдарилась головою, хто саме її штовхнув він не бачив. Після чого було викликано швидку допомогу. В зв`язку з чим виник конфлікт йому не відомо, бійка продовжувалась близько 10 хвилин. Також зазначив, що під час досудового розслідування надавав покази, в яких зазначав, що ОСОБА_6 били ногами, але хто саме наносив удари він не знає. Подробиць бійки не пам`ятає, тому що з того моменту, пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що 28.05.2016 року він вийшов з бару, який знаходиться біля будинку культури та побачив скупчення людей. Підійшовши до них почув крики та нецензурну лайку. Бійки між будь-ким не бачив, всі стояли та спілкувались між собою.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що 28.05.2016 року в будинку культури був концерт присвячений до дня захисту дітей, після закінчення концерту вона йшла на вулицю та бачила, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які йшли попереду неї схопили ОСОБА_6 за волосся, повалили на землю та почали її бити ногами. Після чого їх почали розбороняти, однак обвинувачені хотіли знову схопити потерпілу за волосся, проте штовхнули її та вона впала вдарившись головою. Через падіння у ОСОБА_6 почала боліти голова, їй викликали швидку допомогу. Першою ОСОБА_6 почала бити ОСОБА_12 , а потім удари наносила ОСОБА_9 . Куди саме били потерпілу вона не бачила, однак вважає, що удари могли бути нанесені по всьому тілу. Також вказала, що в той день бачила, як ОСОБА_9 пила слабоалкогольний напій, а ОСОБА_12 стояла з компанією людей, які вживали горілку та пиво, однак це відбувалось після конфлікту.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що 28.05.2016 року він перебував біля бару, який знаходиться поряд з будинком культури та побачив, що в 10 метрах від нього відбувається бійка. В ході якої ОСОБА_12 та ОСОБА_9 били ОСОБА_6 руками. Куди саме наносили удари він не бачив, тому що було багато людей, але бачив, що ОСОБА_6 схопили за волосся та скинули зі східців. Він підбіг щоб розборонити дівчат, але ОСОБА_6 почала втрачати свідомість і він викликав швидку допомогу.

Крім того, вина ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_9 підтверджується зібраними по справі доказами, які перевірені в ході судового слідства, а саме:

? висновком судово-медичної експертизи № 1708 від 27.10.2016 р., згідно якого: відповідно до наданої медичної документації у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, гематоми в правій скронево-тімяній та потиличній ділянці; гематоми в області обличчя, правого бедра. Дані тілесні ушкодження утворились в наслідок травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, могли виникнути в строк вказаний у постанові і відносяться: черепно-мозкова і струс головного мозку з гематомами в області голови до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я; ушкодження у виді гематом в області обличчя і правого бедра відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження не являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння,

(а.с.113-114)

? висновком додаткової судово-медичної експертизи №93/1708 від 26.01.2017, згідно якого: відповідно до наданої медичної документації у ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, гематоми в правій скронево-тімяній та потиличній ділянці; гематоми в області обличчя, правого бедра. Вищеописані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_6 в протоколі допиту від 01.06.2017. Локалізація і взаєморозташування ушкоджень на тілі виникли від локальних травматичних впливів тупими предметами, і не могли виникнути при падінні з висоти власного росту з положення стоячи, як на плоску так і на виступаючу поверхні. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення їх власною рукою,

(а.с.124-125)

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_9 доведена повністю і їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На досудовому слідстві дії обвинувачених кваліфіковані також за ч.1 ст.125 КК України, що на думку суду є неправильним. В суді встановлено, що у потерпілій є тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку з гематомами в області голови які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я. В судовому засіданні обвинувачені пояснили, що точно не пам`ятають куди саме та скільки ударів нанесли потерпілій. Сама потерпіла ОСОБА_6 показала, що, лежачи на асфальті, відчула біля 10 ударів ногами по голові, хто саме з обвинувачених наносив удари пояснити не змогла. Згідно судово-медичної експертизи локалізація і взаєморозташування ушкоджень на тілі потерпілій виникли від локальних травматичних впливів тупими предметами, і не могли виникнути при падінні з висоти власного росту з положення стоячи, як на плоску так і на виступаючу поверхні і тому суд вважає, що саме обвинувачені спричинили потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я. Таким чином, дії обох обвинувачених підлягають кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України. Додаткова кваліфікація дій обвинувачених за ч.1 ст.125 КК України не потрібна та підлягає виключенню з обвинувачення.

Вина обвинувачених повністю доведена сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні, узгоджених між собою доказів, ставити під сумнів які у суду не має жодних підстав. Так їх вина підтверджується показами самих обвинувачених, які визнали фактичні обставини справи, показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та письмовими доказами по справі.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить із вимог ст.ст.65, 103 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, умов життя та виховання неповнолітньої.

Обвинувачена ОСОБА_12 вчинила злочини невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.165, 166), раніше не судима (а.с.168), двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.180 КУпАП (а.с.170, 172).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_12 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_12 , судом не встановлені.

Обвинувачена ОСОБА_9 є неповнолітньою, вчинила злочини невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.188), проживає з бабусею та дідусем, які займаються її вихованням (а.с.186), має добрі умови для навчання і проживання (а.с.169), за місцем навчання характеризується задовільно (а.с.187), на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває (а.с.184, 185), раніше не судима (а.с.189).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.

В досудових доповідях, складених Кіровоградським районним сектором Кропивницького міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції вказано, що виправлення ОСОБА_12 та н/л ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини справи, дані про осіб обвинувачених, приймаючи до уваги висновки органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_12 можливо без ізоляції від суспільства та вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу. Відносно н/л ОСОБА_9 з урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту.

В судовому засіданні захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 заявила клопотання про застосування до ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачена ОСОБА_9 , якій роз`яснені наслідки застосування амністії, просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор та інші учасники кримінального провадження, які з`явились в призначене судове засідання, не заперечували проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 на момент вчинення злочину, а саме 28.05.2016 року була неповнолітньою, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Кіровоградським РС УДМС України в Кіровоградській області 14.05.2016, тобто на момент вчинення злочинів їй було 16 років.

Злочин, який вчинила ОСОБА_9 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості та був нею вчинений 28.05.2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_9 визнала повністю. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_9 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, про відшкодування витрат в розмірі 1214 грн. 22 коп., понесених Кіровоградською обласною лікарнею на лікування потерпілої ОСОБА_6 , підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та її законного представника ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягає задоволенню частково. Підлягає задоволенню в розмірі 3638,65 грн. витрат понесених на лікування потерпілої, з урахуванням визнання даної суми обвинуваченими. Позов в частині відшкодування витрат на паливно-мастильні матеріали в сумі 1500 грн. та пошкоджений телефон в сумі 2500 грн. не підлягає задоволеною, оскільки є необґрунтованим та не підтверджується будь-якими доказами.

Порядок та правові підстави відшкодування моральної шкоди визначаються ст.ст. 23, 1167, Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, будь-який факт злочинної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Тому обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної (злочинної) поведінки щодо потерпілого. Протиправна поведінка обвинувачених, що полягала в умисному завданні неповнолітній ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що призвела до душевних страждань, порушення нормальної життєдіяльності, лікування, обурення та приниження її як повноправного члена суспільства. Відчуття розпачу, що зумовлено насильством над нею та короткочасним розладом здоров`я безперечно породили переживання, які супроводжували потерпілу.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд виходить із принципу справедливості, розумності та виваженості. Суд враховує той факт, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 в результаті отримання тілесних ушкоджень понесла фізичні та моральні страждання, зазнала тимчасових негативних змін в особистому житті.

Визначаючи суму морального відшкодування, суд враховує, що життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. З урахуванням того, що потерпіла знаходилась у стані морального пригнічення і дискомфорту, втратила душевний спокій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Проте враховуючи, що вимоги потерпілої є завеликими, приймаючи до уваги майновий стан обвинувачених, вимоги розумності і справедливості, а також обґрунтування вимог щодо суми морального відшкодування, суд вважає, що задоволенню піддягає сума в розмірі 10000 грн.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 та неповнолітню ОСОБА_9 визнати винними у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання:

ОСОБА_12 у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

ОСОБА_9 30 діб арешту.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Позов прокурора задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в разі відсутності у неї коштів з її законного представника ? ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь місцевого бюджету (код 01994942, р/р: 7932 Банк ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016) витрати, понесені Кіровоградською обласною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 в розмірі 1214 грн. 22 коп., солідарно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в разі відсутності у неї коштів з її законного представника ? ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 3638 грн. 65 коп. та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, солідарно.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченим негайно. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: