Дата документу 26.03.2018 Справа № 554/1796/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/1796/18
Провадження № 1-кс/554/2496/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за вчинення корисливого злочину, потрібних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і знову вчинив корисливі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, за наступних обставин:

Так він, 16.03.2018 року близько 17 год. 00 хв. перебуваючи на ділянці відкритої місцевості, розташованій у безпосередній близькості від вхідних дверей у під`їзд №4 будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, шляхом ривку рукою, відкрито заволодів у гр-ки ОСОБА_5 , сумку із тканини білого кольору (яка не представляє цінності для останньої), в якій знаходився мобільний телефон Samsung GT-C3520 (імеі: НОМЕР_1 ), вартість якого складає 2000 грн. (зі слів потерпілої).

В подальшому з місця скоєння злочину почав тікати із вказаними речами, при цьому останній був змушений повернути викрадену сумку невідомій особі чоловічої статі, яка прийшла на допомогу потерпілій, однак встигнувши забрати із сумки зазначений мобільний телефон, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2000 грн.

Вказаним викраденим телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, шляхом закладення його до ломбарду ПТ «Ломбард Онікс Онохіна, Яценко», що розташований за адресою: м.Полтава, вул. Мазепи, 9.

Окрім того, він же, 19.03.2018 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на ділянці відкритої місцевості, розташованій у безпосередній близькості від будинку №7 по провул. Гната Хоткевича у м. Полтаві, діючи умисно, повторно, шляхом ривку рукою, відкрито викрав у гр-ки ОСОБА_6 , сумку із тканини сірого кольору (яка не представляє цінності для останньої), в якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 грн., завдавши останній матеріального збитку на вказану суму.

Вказаним викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, шляхом придбання продуктів харчування.

19.03.2018 під час проведення огляду на ділянці відкритої місцевості, розташованій неподалік будинку №50/12 по вул. Івана Мазепи у м. Полтаві, у ОСОБА_4 було вилучено сумку із тканини сірого кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору, а також посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1996 року на імя ОСОБА_6 .

20.03.2018 у приміщенні ПТ «Ломбард Онікс Онохіна, Яценко», що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 9, було вилучено вказаний мобільний телефон Samsung GT-C3520 (імеі: НОМЕР_1 ).

20.03.2018 вказаний мобільний телефон, а також сумку із тканини білого кольору визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

20.03.2018 сумку із тканини сірого кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору, а також посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1996 року на імя ОСОБА_6 визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

20.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

21.03.2018 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із альтернативою внесення застави у розмірі 35 240 грн.

На даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на сумку із тканини сірого кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору, а також посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1996 року на імя ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України накладення арешту на майно здійснюється з метою скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі вище перерахованого, з метою позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прохав клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, пояснення надав аналогічно викладені в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на сумку із тканини сірого кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору, а також посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1996 року на імя ОСОБА_6 , які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1