Справа № 545/3057/17
Провадження № 1-в/545/916/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву засудженого :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мовчанівка, Ружинського району, Житомирської області , зареєстрованого та до засудження проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, раніше судимого :

-11.06.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-05.04.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Засуджений 10.06.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.02.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.04.2013 р. по 09.08.2013 р.

Про умовно-дострокове звільнення ,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що ОСОБА_4 своєю поведінкою за весь час відбування покарання не довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 107 КПК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.02.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.04.2013 р. по 09.08.2013 р.

Тяжкий злочин засудженим вчинено в неповнолітньому віці.

Встановлено, що засудженим відбуто ? строку покарання .

В Божківській виправній колонії № 16 відбуває покарання з 15.08.2014 року. За весь час відбування покарання в Божківській виправній колонії № 16, понад 2 роки, засуджений заохочень не мав, мав 2 стягнення.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 від 28.05.2014 року, затвердженої начальником Прилуцької ВК, засуджений до робіт з благоустрою дільниці не залучався, так як трудова дисципліна не стійка, потребує постійного контролю з боку адміністрації, лінивий,, проявляє інертність ( а.о.с. 47 ).

Згідно характеристик на засудженого від 13.01.2015 року , 31.10.2015 року засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, у відношенні до інших засуджених корисливий, егоїстичний, на заходи виховного характеру реагує повільно, участі у суспільному житті відділення не приймає, до праці не залучався через небажання засудженого працювати ( а.о.с. 66,70 ).

Відповідно до витягів із протоколів № 1 від 13.01.2015 року та № 23 від 31.10.2015 року засідань комісії Божківської ВК № 16, розглядались матеріали відносно засудженого ОСОБА_4 щодо заміни умов тримання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та було відмовлено останньому, як такому що не довів своє виправлення, а тому не заслуговує на застосування даних пільг ( а.о.с. 68,72 ).

Як вбачається з останньої характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 31.10.2017 р., направленої на адресу суду з Божківської ВК № 16 у зв`язку з розглядом матеріалу про умовно-дострокове звільнення,засуджений

характеризується посередньо, не працевлаштований із власних переконань, не довів свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженого, який злочин вчинив в неповнолітньому віці, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_4 , його сумлінну поведінку за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1