Справа № 452/3287/17
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про примирення
27 лютого 2018 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, несудимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 17 жовтня 2017 року о другій половині дня за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , не розрахувавши своїх сил, виявляючи необережність у виді злочинної недбалості, оскільки не передбачав наслідку у вигляді смерті потерпілої, хоча повинен і міг передбачати, умисно штовхнув ОСОБА_7 рукою в ділянку грудей, від чого та впала на землю та вдарилася головою до бетонної поверхні, отримавши тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральної гідромогематоми в лобно-скронево-тім`яній ділянці зліва, забою тканини головного мозку, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покровів голови в обох скроневих ділянках, закритий перелом лівої ключиці в середній третині, закриті переломи другого-сьомого ребер зліва по середньо-ключичній лінії, синців в обох скроневих ділянках, в ділянці очниці зліва, на зовнішній поверхні лівої вушної раковини, на обох плечах та передпліччі на спинкових поверхнях обох китиць, в ділянці гребеня клубової кістки зліва, в ділянці лівого плечового суглобу з переходом на передпліччя і черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, унаслідок чого ОСОБА_7 28 жовтня 2017 року, перебуваючи на лікуванні у Дрогобицькій ЦРЛ, не приходячи до тями, померла, а саме, у вбивстві через необережність, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Із обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні до суду надіслана угода про примирення, укладена 13 грудня 2017 року, під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
На підставі ухвали суду від 27 грудня 2017 року призначено підготовче судове засідання на 15 січня 2018 року та відкладено на 20 лютого 2018 року.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час підготовчого судового засіданнч показав, що 17 жовтня 2017 року о другій половині дня він біля будинку у с. Воютичі Самбірського району, у якому проживав зі своєю матір`ю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який влаштувала мати, штовхнув її рукою в ділянку грудей, від чого та впала на землю до бетонної поверхні, більше ударів їй не наносив. Як саме упала мати, він не бачив.
Однак, із висунутого ОСОБА_5 обвинувачення вбачається, що у ОСОБА_7 були виявлені множинні тілесні ушкодження у різних ділянках голови, переломи ключиці та ребер, синці на різних частинах тіла, що викликає сумнів у їх спричиненні унаслідок падіння на землю від одного поштовху ОСОБА_5 , тобто сумнів у правовій кваліфікації дій обвинуваченого, який не може бути усунутий під час підготовчого судового засідання.
Крім того, із висновку судово-психіатричного експерта № 513 відомо, що на даний час ОСОБА_5 психічним захворюванням не страждає, виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його усвідомлення значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Однак, ОСОБА_5 показав, що він, будучи неповнолітнім, знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» і дана обставина не була урахована під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, так як експертам була надана довідка про те, що ОСОБА_5 на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, а тому без додаткового дослідження психічного стану обвинуваченого затвердження умов угоди про примирення порушувало б його права, свободи та інтереси.
Також, зазначена угода про примирення не відповідає вимогам КПК України.
Так, згідно ст. 468 цього Кодексу у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Частиною 5 статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
За правилами ст. 474 цього Кодексу якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Із обвинувального акта та угоди про примирення вбачається, що обвинувальний акт затверджено 13.12.2017 і цього ж дня підписана угода про примирення.
Ураховуючи наведене, а також те, що угода про примирення надіслана до суду з обвинувальним актом, то є підстави для висновку про те, що така угода укладена між потерпілим та підозрюваним і про це зазначено у назві вказаної угоди.
Однак у тексті цієї угоди вказано, що угода про примирення укладена із обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно пункту 1) частини 3 статі 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» роз`яснено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:
а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або
б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Ураховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про призначення судового розгляду з посиланням на відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
Так, положення ч. 3 ст. 314 КПК України про те, що у підготовчому судовому засіданні суд відмовляє у затвердженні угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування містить імперативний характер.
Крім того, виходячи із системного аналізу правил ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України, наступні дії суду у випадку відмови у затвердженні угоди залежать не від того чи є необхідність у продовженні досудового розслідування (статтею 314 КПК України не передбачено з`ясування такої обставини під час підготовчого судового засідання), а від того у якій стадії кримінального провадження укладена угода, а саме, якщо угоду укладено під час досудового розслідування, то кримінальне провадження беззастережно підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування, а якщо у стадії судового провадження, яке включає підготовче судове провадження і судовий розгляд, то судове провадження продовжується з того моменту, з якого суд невідкладно зупинив проведення процесуальних дій.
Керуючись ст. ст. 314, 369 - 372, 474 КПК України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя