Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/3685/17

Справа № 711/10619/17

30 листопада 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_7 , перекладачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про покладання додаткових обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, кримінальне провадження №0000258 від 12.07.2017р.,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , окрім процесуальних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 21.11.2017р. №711/100324/17, додатково наступні обов`язки: докласти зусиль до пошуку постійного місця проживання в м. Черкаси; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання в м. Черкаси; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове слідство здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 організував вербування ОСОБА_11 для заняття проституцією у Федеративній Республіці Німеччина. При цьому ОСОБА_7 надавав чіткі доручення та вказівки ОСОБА_10 про порядок та спосіб здійснення вербування молодих дівчат, проживаючих на території міста Черкаси. Внаслідок впливу ОСОБА_10 ОСОБА_11 погодилась на пропозицію та від`їзд до Німеччини для зайняття проституцією. Згодом, 18.11.2017р. ОСОБА_7 на своєму автомобілі PEUGEOT 508, р.н. НОМЕР_1 , через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Краковець», пройшовши прикордонну перевірку, здійснив переміщення ОСОБА_11 за межі кордону України, після чого був затриманий працівниками поліції.

19.11.2017р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тобто вербування, переміщення людини з метою експлуатації, з використанням уразливого стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017р. до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 320000грн, у випадку внесення якої підозрюваний підлягає звільненню з-під варти з покладанням на нього конкретних обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування, 2) утримуватися від спілкування з потерпілою та іншою підозрюваною в даному кримінальному провадженні, а також з особами, які заявили чи можливо заявлять про вчинені ним правопорушення.

Натомість слідчий вважає, що покладені на підозрюваного слідчим суддею обов`язки у разі внесення застави можуть не забезпечити запобігання спробам з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як останній являється громадянином Федеративної Республіки Німеччина, а тому звернувся до суду з даним клопотанням і просить покласти на підозрюваного ще додаткові обов`язки.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисники заперечили проти доводів прокурора і просили відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування заперечень послалися на відсутність об`єктивних причин та підстав для застосування до підозрюваного додаткових процесуальних обмежень. Зауважили на порушеннях стороною обвинувачення вимог КПК України щодо порядку подання клопотання та неналежного забезпечення права підозрюваного на захист.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки в цьому немає необхідності. Зауважив, що в його інтересах вже орендовано квартиру в м. Черкаси на два місяці і він не збирається нікуди їхати до закінчення досудового розслідування. Просив відмовити у клопотанні слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000258, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисників,підозрюваного вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Клопотання про покладання додаткових обов`язків не відповідає вимогам ст.200 КПК України.

В цьому контексті слід звернути увагу, що покладання на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, є погіршенням його процесуального становища, оскільки являє собою додаткові обмеження його прав і свобод. Необхідність застосування таких обмежень має бути належним чином вмотивована і може застосовуватись лише у випадках, передбачених ч.2 ст.200 КПК України.

Згідно ч.2 ст.200 КПК України передумовою покладання на підозрюваного додаткових обов`язків можуть бути обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Разом з тим, ОСОБА_7 фактично був затриманий 18.11.2017р. о 23год 55хв і з того часу перебуває під вартою. Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави визначена відповідною ухвалою слідчого судді від 21.11.2017р.. Аналіз змісту дано ї ухвали слідчого судді свідчить, що підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має в Україні постійного місця проживання і може переховуватись від органів досудового слідства. Саме наявність цих ризиків у співвідношенні з іншими обставинами кримінального провадження стали підставою для висновку про необхідність застосування до підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Альтернатива такому запобіжному заходу визначена слідчим суддею в якості застави в розмірі 320000грн. При цьому, визначаючи розмір застави слідчий суддя в обов`язковому порядку виходить з того, що сума застави має бути достатньої для забезпечення виконання підозрюваним всіх його процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, тобто розмір застави визначається судом вже з тим, щоб належним чином гарантувати будь-яке бажання підозрюваного зникнути.

Зміст обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного у випадку внесення ним застави, обґрунтовується змістом клопотання про застосування запобіжного заходу, що виходить із системного аналізу змісту положень ч.3 ст.183, ч.1 ст.184, ч.5 ст.194 КПК.

Необґрунтованими є доводи прокурора про те, що під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу ним взагалі не обґрунтовувалась необхідність застосування до підозрюваного будь-яких обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки прокурор не передбачав можливості застосування до підозрюваного застави. В цьому контексті слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу має обов`язково містити зміст і перелік обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного у випадку застосування судом іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Зазначене обумовлюється тим, що рішення про вид і зміст запобіжного заходу, який необхідно застосувати до підозрюваного, приймає слідчий суддя внаслідок оцінки доводів прокурора з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, які існують на момент вирішення питання про запобіжний захід.

Варто звернути увагу, що згідно ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд (слідчий суддя), зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, при постановленні рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею було враховано ті обставини кримінального провадження, які мають значення для правильного вирішення такого питання і внаслідок їх оцінки визначено можливість застосування до підозрюваного застави із покладанням певних обов`язків. Тривалість дії такої ухвали визначена слідчим суддею на 30 днів з моменту затримання підозрюваного. З моменту ухвалення слідчим суддею такого рішення ніяких обставин кримінального провадження, що мають значення для вирішення питання застосування запобіжного заходу не виникло та не змінилося, що не заперечується стороною обвинувачення. Таким чином, твердження прокурора про неможливість запобігання ризику переховування підозрюваного у випадку внесення суми застави від органів досудового розслідування фактично свідчить про необґрунтованість ухвали слідчого судді від 21.11.2017р..Такі доводи прокурора можуть бути підставою для оскарження судового рішення, але з огляду на принцип законності та змагальності не є підставою для покладання на підозрюваного додаткового тягара запобіжних заходів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.9, 22, 181, 183, 184, 193, 200 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 04 грудня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1