Ухвала

Іменем України
22 березня 2018 р.

м. Київ
Справа № 296/10026/17

Провадження № 51 4856 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні подання голови Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання Корольовського районного суду м. Житомира від 28 лютого 2018 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 направлено до Апеляційного суду Житомирської області для подальшого його спрямування до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року постановлено направити кримінальне провадження № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України, до Верховного Суду для визначення підсудності його розгляду.
На підставі цієї ухвали апеляційного суду голова Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із поданням про вирішення питання направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України. Подання мотивовано тим, що відповідно до обвинувального акту інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення були вчинені ним на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку із чим дане кримінальне провадження має здійснюватись одним із судів відповідної області, а до Корольовського районного суду м. Житомира воно надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Стаття 34 ч. 1 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду. При цьому, пункт 1 вказаної частини статті визначає, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України, більш тяжким з яких є кримінальне правопорушення, передбачене ст. 258-3 ч. 1 КК України, санкція за вчинення якого визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Таким чином, відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України вказане кримінальне провадження має здійснюватись судом, в межах територіальної юрисдикції якого було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 258-3 ч. 1 КК України, а саме участь у терористичній організації, та у вчиненні якого ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення.
Зі змісту положень закону України про кримінальну відповідальність вбачається, що особа стає учасником терористичної організації з моменту її утворення (якщо вона належить до кола осіб, з яких первісно виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її вже до існуючої організації. Злочин є триваючим і вважається закінченим з моменту вчинення одного з діянь, передбачених диспозицією ст. 258-3 ч. 1 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у січні 2016 року, перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про злочинну діяльність терористичної організації «ДНР» став її учасником, вступивши до складу її підрозділу «Гвардійської оперативно-тактичної групи «Купол» (в/ч НОМЕР_1 ) 100 окремого мотострілкового батальйону оперативно-тактичного об`єднання ДНР, діючи на посаді «стрілка» до серпня 2017 року.
Згодом у вересні 2016 року ОСОБА_5 вступив до підрозділу іншої терористичної організації «ЛНР», де діяв на посадах «снайпера» та «кулеметника» до лютого 2017 року.
Таким чином, з обвинувального акту вбачається, що злочин, передбачений ст. 258-3 ч. 1 КК України, вважався закінченим з моменту вступу у січні 2016 року ОСОБА_5 до складу «ДНР», місцем вчинення якого є територія Донецької області.
Проте, оскільки місцем вчинення кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту, встановлено територію Донецької області, де проводиться антитерористична операція та дія судів призупинена, колегія суддів визнає за необхідне, виходячи з положень частини першої статті першої Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VI та п.17 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів», з урахуванням особливостей тимчасово непідконтрольної території Донецької області, направити дане кримінальне провадження до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим подання голови апеляційного суду Житомирської області про необхідність вирішення питання щодо направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а тому вказане подання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання голови Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_4 задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258-3 ч. 1, 260 ч. 2 КК України, направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області для розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3