УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року

м. Київ
справа 441/623/16-к
провадження № 51-3592ск18
Верховний Суд колегії суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Городоцького районного суду Львівської області від 3 квітня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Львівської області

від 23 листопада 2017 року,
встановив:
За вироком Городоцького районного суду Львівської області від 3 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 382 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, до якої долучив заяву, в якій порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Як на поважні причини пропуску строку, засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що він отримав ухвалу Верховного Суду про повернення касаційної скарги його захисника після закінчення строку на касаційне оскарження, а оскільки він не знав про можливість повторного подання касаційної скарги, тому, на його думку, ним пропущено строк з поважних причин. Крім того зазначає, що будь-якої кореспонденції щодо перевірки касаційних скарг його захисника на відповідність вимогам КПК, він не отримував.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК.

Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, що не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, оскаржувану ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 було постановлено 23 листопада 2017 року.
З огляду на викладене, останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого було 24 лютого 2018 року.
Проте з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду 6 квітня 2018 року (згідно з відміткою поштового відділення на конверті), тобто після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального законодавства, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строку.
Перелік осіб, які мають право подати касаційну скаргу на судові рішення, визначені у ст. 424 КПК. Тому засуджений ОСОБА_4 після постановлення ухвали апеляційного суду не був позбавлений можливості самостійно, як учасник даного кримінального провадження, подати касаційну скаргу в межах передбаченого законом трьох місячного строку на оскарження.
Доводи ОСОБА_4 про те, що він не знав про можливість звернення з окремою касаційною скаргою до суду касаційної інстанції не є обставиною, яка перешкоджала йому своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк. Крім того в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду, наданої засудженим разом із касаційною скаргою, зазначено про можливість та строки її оскарження учасниками кримінального провадження.
Повернення касаційної скарги судом захиснику засудженого також не є поважною причиною для поновлення ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження судових рішень. Касаційна скарга захисника Верховним Судом ухвалою від 12.02.2018 року була залишена без руху, та в подальшому ухвалою від 2.03.2018 року повернута захиснику засудженого в зв`язку з не усуненням недоліків. Разом з тим, засуджений звернувся з власною касаційною скаргою не тільки після закінчення строку на касаційне оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій, але й через тривалий час (понад один місяць) після повернення касаційної скарги його захиснику.
Враховуючи викладене, переконливих підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо поновлення строку на касаційне оскарження вироку Городоцького районного суду Львівської області від 3 квітня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року щодо нього, Суд не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , оскільки він подав її після закінчення строку на касаційне оскарження, а з його заяви не вбачається підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Городоцького районного суду Львівської області від 3 квітня 2017 року й ухвали Апеляційного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3