Справа № 522/1710/16-к
Провадження № 1-кс/522/85/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
12 січня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0010091 від 31.10.2015 року, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянин України, учень 8-Б класу ЗОШ №68 І-ІІІ ст., який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за наступних обставин.
24.06.2015 року приблизно о 14 годині малолітній ОСОБА_8 , за змовою із особою, матеріали щодо котрого виділені в окреме провадження (далі - Особа), знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , відкрито заволодів під приводом покататись велосипедом моделі "Traildigger Matte" серійний номер АСА13А002739, вартістю 3496 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 , у той час як Особа забезпечував пресікання спроб потерпілого припинити заволодіння його велосипедом.
Відкрито заволодівши вказаним велосипедом та завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму ОСОБА_8 за домовленістю з особою доставив його за місцем проживання останнього до будинку за адресою АДРЕСА_3 , де вони розпорядились в подальшому вказаним майном на власний розсуд.
Допитаний судом ОСОБА_8 підтвердив суду усі фактичні обставини викладені у клопотанні слідчого. Вважає, що вчинив неправильно, запевнив суд про те, що більше такого не повториться. Щиро кається.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Захисник у судовому засіданні вважала за неможливе застосування примусових заходів виховного характеру.
Законний представник не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру.
Отримавши показання неповнолітнього та його законного представника, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого всіма учасниками судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння 24.06.2015 року, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, він не досяг віку кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України настає з 14 років.
Відповідно до ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.
Так, на момент розгляду справи судом, ОСОБА_8 досягнув віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, однак вчення ним суспільно небезпечного діяння, мало місце саме до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за діяння передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Як вбачається із вимог ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
З урахуванням вищевикладеного, наявності підстав зазначених у ст. 501 КПК України, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді: обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до його поведінки, у вигляді заборони перебувати поза домівкою у вечірній час доби з 21:00 до 7:00 та забороні відвідувати розважальні заклади у цей час.
Судові витрати - відсутні.
Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 97, ст. 105 КК України, ст. ст. 100, 498, 500, 501, 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0010091 від 31.10.2015 року, щодо ОСОБА_8 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст.186 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді: обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, яке буде полягати в забороні перебувати поза домівкою у вечірній час доби з 21:00 до 07:00 та забороні відвідувати розважальні заклади у цей час, строком на 1 (один) рік.
Визнані в якості речових доказів велосипед моделі "Traildigger Matte" серійний номер АСА13А002739 повернути неповнолітньому ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
12.01.2018