137/1643/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018р. смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від підтримання обвинувачення та пояснила, що будь-які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 у неї відсутні, на даний час з обвинуваченим примирилися, просила кримінальне провадження закрити, про що надала відповідну заяву.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію потерпілої, просив кримінальне провадження закрити.
Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що інкримінований ОСОБА_4 злочин є злочином у формі приватного обвинувачення, потерпіла відмовилася від підтримання обвинувачення, а тому можливе закриття кримінального провадження. Також просила вирішити долю речових доказів.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву потерпілої та обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України (погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози).
При прийнятті рішення судом враховано, що за змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 18.05.2017 року із приводу правильного застосування норми права, передбаченої статтею 477 КПК, для визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення, застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не поширюється на передбачені частиною першою статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання.
Наведене свідчить про те, що для визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення, застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною першою статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання.
Даний висновок суду повністю збігається з позицією Верховного Суду України викладеній у висновку до постанови від 08 жовтня 2015 року по справі №5-132кс/15.
Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 26, 100, 284, 314, 372, 477 КПК України, суд,
Речовий доказ переданий на зберігання в кімнату речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, поліпропіленовий мішок білого кольору, в середині якого знаходиться сокира із дерев`яним топорищем, яку було виявлено та вилучено 04.10.2017 р. під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 знищити після набрання ухвалою законної сили.
Речовий доказ СД-диск марки ANW 700 МВ 80 мін. на якому наявний один відеофайл під назвою VID 20171004_165325, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1