УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

процесуального прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

21.12.2017 під час судового розгляду кримінального провадження суд у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заперечували проти продовження тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002553 від 10.07.2017 до обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2017 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07.09.2017. В подальшому, цей строк продовжувався на підставі ухвал суду.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою суду спливає 28.12.2017.

Проте, завершити судовий розгляд кримінального провадження не виявляється можливим.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.

Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, та карається позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна, не працевлаштований, не має на утриманні осіб, раніше судимий.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо ОСОБА_6 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, медичних довідок про стан здоров`я, інших матеріалів тощо.

За таких обставин, суд вважає виправданим продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченому, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 30 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 186 Кримінального кодексу України, продовжити строком на 30 (тридцять) днів з 21 грудня 2017 р. до 20 січня 2018 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3