Справа № 483/386/18
Провадження 1-кп/483/89/2018
ВИРОК
Іменем України
29 березня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Очаків Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 21 січня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михалин Березнівського району Рівненської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, судимості не має, проходить військову службу на посаді командира відділення радіо-телеграфічної команди бойової частини радіо-телефонічної та зв`язку військової частини НОМЕР_1 (морський буксир " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") у військовому званні старшина 1 статті, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 31 березня 2015 року о 08 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 125, 126, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та перебував за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 09 год. 00 хв. 13.03.2018 року.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час досудового розслідування 14 березня 2018 року, між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме у вчиненні ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком один рік з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 14 березня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 21 січня 2015 року, про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком один рік з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя