Справа № 175/1270/16
№ 1-в/183/241/17

У Х В А Л А
19 жовтня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника МРВ
з питань пробації ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в:
До суду надійшло подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 06.10.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році". Подання обґрунтоване наступним. 25.01.2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 був засуджений за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким, а саме за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. 16 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вищезазначений вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року було змінено в частині призначення покарання, ОСОБА_4 засуджено до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на нього були покладені обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, обов`язки покладені на нього судом виконував, громадський порядок не порушував, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, з 12.09.2016 року ОСОБА_4 визнано інвалідом другої групи, а тому до нього можливо застосувати п. «г» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні представник Новомосковського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 надав пояснення по суті подання і просив його задовольнити застосувавши до засудженого п. «г» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, а тому його неявка відповідно до ст. 539 КПК України не є перешкодою у розгляді подання у його відсутність.
Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, в тому числі, передбачених п. «г» зазначеної ст. 1 Закону яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Згідно із ст. 6 Закону України "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Пунктом «е» ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що амністія не застосовується до осіб, засуджених, зокрема, за ч. 2 ст. 286 КК України, якщо злочин був вчинений особою в стані алкогольного сп`яніння або у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Судом встановлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. 16 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вищезазначений вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року було змінено в частині призначення покарання, ОСОБА_4 засуджено до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на нього були покладені обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Згідно вказаних судових рішень ознак сп`яніння у ОСОБА_4 під час вчинення злочину не встановлено.
Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 вчинив необережний злочин що не є особливо тяжким до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", просив суд застосувати до нього акт амністії, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , 2011 року народження та ОСОБА_6 , 2017 року народження (а.с.55-56). Крім того, ОСОБА_4 у зв`язку із загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату є інвалідом другої групи (а.с.48,57), обмежень, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_4 амністії не встановлено. Тому суд вважає, що подання про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 звільненню від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 86 КК України, ст. ст. 1, 10, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд,
п о с т а н о в и в:
Подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році", задовольнити.
На підставі ст. 86 КК України та п. «г» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому основного і додаткового покарання згідно вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1