УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-4914ск18
Верховний Суд колегії суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2015 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Севастополя Автономної Республіки Крим від 10 січня 2013 року.
Суть питання
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Севастополя Автономної Республіки Крим від 10 січня 2013 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність заступника прокурора м. Севастополя.
ОСОБА_4 поза межами строку на апеляційне оскарження подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді.
Апеляційний суду м. Києва, не знайшовши підстав для поновлення ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження, ухвалою від 18 травня 2015 року повернув його апеляційну скаргу, оскільки вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, до якої долучив клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 18 травня 2015 року.
В обґрунтування поданого клопотання засуджений ОСОБА_4 зазначає, що строк на касаційне оскарження ним був пропущений через такі причини:
1. оскаржувана ухвала апеляційного суду від 18 травня 2015 року викладена українською мовою, якою він не володіє, оскільки є громадянином Російської Федерації;
2. він перебуває в місцях позбавлення волі в ізоляції від суспільства;
3. він не має кваліфікованої юридичної допомоги і підтримки при написанні і подачі касаційної скарги, а його матеріальний стан не дозволяє йому залучити захисника або перекладача.
Вказані причини, на думку ОСОБА_4 , є поважними причинами пропуску ним строку на касаційне оскарження, а тому він просить поновити йому цей строк.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу.
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Оскаржувана ОСОБА_4 ухвала апеляційного суду була постановлена 18 травня 2015 року і вручена останньому 02 червня 2015 року (згідно інформації наданої працівником Державної установи «Київський слідчий ізолятор»).
З огляду на викладене, останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого ОСОБА_4 був 03 вересня 2015 року.
Однак, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу лише 05 березня 2018 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто більше ніж через 2 роки 6 місяців після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені у клопотанні доводи засудженого про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не визнає поважними, оскільки ОСОБА_4 не обґрунтував, як перелічені ним причини позбавили його можливості раніше подати касаційну скаргу, враховуючи, що він звернувся до суду касаційної інстанції, більше ніж через 2 роки 6 місяців після закінчення визначеного законом строку на касаційне оскарження. Крім того, засуджений не зазначив, що перешкоджало йому, звернутись до центру з надання безоплатної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» для призначення йому захисника за рахунок держави. Разом з тим, засуджений також не обґрунтував, що завадило йому в межах строку на касаційне оскарження, звернутися до апеляційного суду з відповідним клопотанням про надання йому копії ухвали цього суду від 18 травня 2015 рокувикладеною російською мовою.
Інших доводів поважності пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні засудженого ОСОБА_4 не наведено, а тому, Верховний Суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК вважає за необхідно повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 , подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотанням не вбачається підстав для його поновлення.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2015 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3