П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2017 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою скасування арешту з майна.
В заяві вказала, що в липні місяці 2017 року, вона через свого представника, звернулася до реєстраційної служби та отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію обтяження, з кого їй стало відомо про те, що на належну їй на праві власності двокімнатну квартиру загальною площею 52,4 кв.м. житловою площею 28,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 чомусь було накладено арешт в рамках розслідування кримінальної справи №02640043 відносно її чоловіка ОСОБА_4 . Підставою виникнення обтяження в вигляді арешту стало повідомлення, серія та номер 077 виданого 30.10.2002 року прокуратурою Чорнухинського району.
Однак, при зверненні до Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури виявилося, що там відсутні відомості про накладення арешту на квартиру належну ОСОБА_3 .
Згідно Постанови прокурора Чорнухинського району про закриття кримінальної справи від 07.02.2005 року, кримінальну справу №02640043 (в рамках якої було накладено арешт на її квартиру ) стосовно гр. ОСОБА_4 та інших було закрито за відсутністю складу злочину. Арешт накладений на майно гр-н ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було знято.
Однак, їй не зрозуміло на якій правовій підставі було накладено арешт на квартиру належну лише їй на праві власності, оскільки її до кримінальної відповідальності ніхто і ніколи не притягував, вона не була фігурантом у кримінальній справі № 02640043, дана квартира не є спільною сумісною власністю подружжя.
Прокуратура Чорнухинського району, за поданням якої і було накладено арешт, письмово зазначила про те, що у них не має ніякої інформації про накладення арешту на належну їй на праві власності квартиру, та вони не можуть зняти арешт з квартири і це питання щодо зняття накладеного арешту може вирішити лише суд.
Прохає суд зняти арешт з належної їй ОСОБА_3 на праві власності двокімнатної квартири загальною площею 52,4 кв.м. житловою площею 28,8 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 ОСОБА_7 заяву підтримав, прохав її задовольнити.
Лубенський місцевий прокурор ОСОБА_8 заперечува проти задоволення заяви. Заслухавши думку прокурора, представника заявниці, дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали кримінальної справи в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки, постанова про накладення арешту на майно, була винесена до дня набрання чинності КПК України 2012 року, за таких обставин, заяву про зняття арешту з майна розглядається в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.
Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України (1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 409 КПК України (1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Судом встановлено, що заявниця просить скасувати арешт майна власником якого вона являється.
Відповідно до Витягів про державну реєстрацію прав заявниця ОСОБА_3 є власницею двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , згідно Свідоцтва про право власності від 30.05.2012 року. (а.с.3,4).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію обтяження, на квартиру заявниці ОСОБА_3 накладено арешт в рамках розслідування кримінальної справи №02640043 відносно її чоловіка ОСОБА_4 - реєстратор - Перша Лубенська державна нотаріальна контора. Підставою виникнення обтяження в вигляді арешту стало повідомлення, серія та номер 077 виданого 30.10.2002 року прокуратурою Чорнухинського району. (а.с.5,6).
Також встановлено, що вирок по кримінальні справі не виносився, крім того заявниця ОСОБА_3 не є і не була учасником кримінального провадження.
Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 15 травня 2013 року у справі N 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що заяву слід залишити без задоволення, оскільки такі вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст.324,409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), п.11 розділу ХІ Перехідних Положень Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту з майна - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1