Справа № 159/119/18
Провадження № 1-кп/159/104/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002507 від 08 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого опоряджувальником виробів з деревини в ТзоВ «НЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , 07 листопада 2017 року близько 22 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні фарбувально-лакувального цеху № 3 ТзОВ «НЗК», що розташоване по вул. Ватутіна, 61А в м. Ковелі, під час конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше двох ударів кулаком по обличчю, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми носа, забою м`яких тканин верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, використовуючи наявну в приміщенні цеху дерев`яну царгу, що являє собою конструктивний елемент ліжка, умисно наніс ребром вказаної царги ОСОБА_6 один удар по голові, тобто у життєво важливий орган, внаслідок чого останньому було завдано тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та з множинними фрагментованими зламами кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа зліва, з гострою епідуральною гематомою зліва, та з дислокаційним синдромом, забійної рани тім`яної ділянки зліва з підшкірною гематомою, параорбітальної гематоми зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

Будучи допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вину визнав частково та ствердив, що 07 листопада 2017 року о 21 годині прийшов на роботу. Через деякий час побачив потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та був агресивним.Коли почав підходити до нього то кричав, ображав,висловлювався в його адресу нецензурними словами. Підійшовши схватив за одяг і вони почали між собою шарпанину, в результаті в якою впали обоє. Піднявши він побачив, в руці потерпілого ніж і з метою захисту схопив царгу,яка лежала поряд та намагався вибити ніж, однак вдарив потерпілого в голову в результаті чого останній впав. Тоді підійшов до нього відкинув в сторону ніж та побачивши кров почав потерпілого обливати водою ,а коли той отямився пішов до заступника директора, який перебував в той час на підприємстві. Повернувшись в цех, переодягнувся та перебуваючи схвильованим разом з ОСОБА_8 залишили підприємство.Більше про ці обставини нічого пригадати не може.

Окрім часткового визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватість його у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України доводиться показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, із Витягу з ЄРДР від 08 листопада 2017 року слідує, що 07 листопада 2017 року, о 22 год.35 хв. до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надйшло повідомлення з Ковельської ЦРЛ про отримання ОСОБА_6 відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому тім`яної та скроневої кісток з ліва і т.п.

В ході огляду місця події фарбувально-пакувального цеху №3 ТзОВ «НЗК», що знаходиться по вул.Ватутіна,61 (а) в м.Ковелі, виявлено на підлозі біля меблевих заготовок пляму речовини бурого кольору, жіночу куртку з такими плямами, на меблевій заготовці також наявна речовина бурого кольору зовні схожа на кров. В цьому ж місці виявлена і зв`язка ключів.

За висновком судової - медичної експертизи речових доказів встановлено, що на шматку матеріалу, жіночій куртці, меблевій заготовці, наявні сліди крові яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 .

Іншим висновком медико-криміналістичної експертизи речових доказів підтверджено, що на поверхні меблевої заготовки (шухляди) наявні сліди крапель та бризок. Дані сліди крові утворились при відділені з рани під час вертикального або близькому до нього положенні тіла. Вони не могли утворитись при нанесенні ударів шухлядою по тілу потерпілого.

Цим же висновком констатовано, що в момент нанесення пошкодження потерпілий ОСОБА_6 міг знаходитись,як у вертикальному так і близькому до нього положенні.

За висновком експерта №388 від 26.11.2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді - відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, множинним фрагментованими зламами кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа зліва, з гострою епідуральною гематомою зліва та з дислокаційними синдромом, збійної рани тім`яної ділянки зліва з підшкірною гематомою, параорбітальної гематоми зліва ,забою м`яких тканин верхньої губи з підшкірною гематомою носа, що утворилась від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в час, вказаний у постанові та в медичній документації , і- за ступенем тяжкості відносяться до категорії: підшкірна гематома носа, забій м`яких тканин верхньої губи-легких тілесних ушкоджень,які згідно пункту 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку та з множинними фрагментвоаними зламами кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа зліва, з гострою епідуральною геметомою зліва та з дислокаційним синдромом, забійна рана тім`яної ділянки зліва з підшкірною гематомою,пара орбітальної гематоми зліва, які згідно пункту 2.1.3 б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Цим же висновком стверджено, що відкрита черепно - мозкова травма могла утворитись, внаслідок одного удару дерев`яною царгою (ребром її) в ліву тім`яну ділянку волосистої частини голови. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 у вигляді забою м`яких тканин верхньої губи та підшкірної гематоми носа,могли утворились від ударів кулаком руки людини в ділянку обличчя, йому було нанесено не менше двох ударів. Зазначені вище тілесні ушкодження утворитись в результаті падіння з висоти власного рості на тверду поверхню (підлогу) в приміщенні цеху ТзОВ «НЗК» ,як з наданням так і без надання тілу прискорення не могли.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтвердив наданий висновок судової- медичної експертизи, категорично ствердивши, що по обличчю потерпілого було нанесено не менше двох ударів, а в голову один удар можливо ребром дерев`яної царги. Також ствердив, що таких тілесних ушкоджень потерпілий від падіння з висоти свого зросту отримати не міг. Зазначив також, що з п.10.11 висновку ним допущеного описка прізвища особи із зазначенням ОСОБА_10 , проте даний висновок стосується саме потерпілого ОСОБА_6 .

Будучи допитаним у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 показав, що працює на підприємстві ТзОВ «НЗК» по виготовленню меблів, яке знаходиться в м.Ковелі. 07 листопада 2017 року, відпрацювавши зміну, приблизно до 21 години разом зі своїми знайомими неподалік підприємства вживав спиртне. Пізніше вирішив повернутись на підприємство, щоб зустрітись з обвинуваченим ОСОБА_4 та попередити останнього, щоб він не викрадав заготовок і виробів з цеху. Зайшовши в побутову кімнату, деякий час розмовляв з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а пізніше вийшов в цех до обвинуваченого,який разом з робітником по імені « ОСОБА_13 » перебували в лакувальній камері. Тоді він покликав обвинуваченого та попередив останнього про припинення ним крадіжок та у випадку продовження таких дій, він повідомить про це керівництво. Обвинувачений у відповідь схопив його за одяг, кричав та висловлювався нецензурними словами, він відштовхнувши від себе обвинуваченого розвернувся та намагався піти від нього. Коли він знаходився до обвинуваченого спиною, тоді останній наніс йому удар кулаком по обличчю справу та продовжував наносити такі удари кулаками і що в загальному становило не менше 10 ударів. Крокуючи назад, бачив як ОСОБА_14 , схопив дерев`яну царгу та почав наносити нею удари, в тому числі по голові в результаті яких, він отримав тілесні ушкодження, з приводу яких потрапив в лікарню. Потерпілий ствердив, що обвинуваченому не погрожував, ударів у відповідь не наносив.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 показав, що працює на посаді заступника директора ТзоВ «НЗК» разом з ним на підприємстві працює обвинувачений ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_16 . 07 листопада 2017 року він разом з іншим заступником директора по виробництву ОСОБА_17 , перебував у службовому кабінеті. Близько 22 години, можливо раніше, в кабінет зайшов обвинувачений та повідомив, що ОСОБА_16 , прийшовши в стані алкогольного сп`яніння, кидався та погрожував ножем. Тоді він звернув увагу, на розкладний армійський ніж, якого показав обвинувачений. Після цього, вони всі разом пішли в цех та побачили там закривавленого ОСОБА_18 ,який стояв та похитувався. На його запитання : - «Що трапилось?», останній нічого сказати не міг. Тоді ним була викликана швидка допомога, а в подальшому було доставлено ОСОБА_18 в лікувальний заклад. Ствердив, що між вказаними особами, раніше були конфліктні ситуації.

Свідок ОСОБА_19 показав, що 07 листопада 2017 року працював в нічну зміну на підприємстві. О 21 год. на зміну прийшов ОСОБА_14 та дівчата. Після них в цех прийшов ОСОБА_16 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Близько 22 год. бачив обвинуваченого та ОСОБА_18 , які ішли зі сторони побутової кімнати в напрямку цеху. При цьому, ОСОБА_14 ішов попереду відступаючи, а ОСОБА_16 позаду нього на відстані 1-1,5 м. Тоді він побачив у потерпілого в правій руці ножа в ділянці його поясниці, а коли вони зайшли в інше місце то він подальших подій не бачив. Що говорили вони між собою він не чув, оскільки в цеху була включена музика. Коли він через деякий час вийшов з лакувальної камери то в цеху вже були заступники директора і він чув, що хтось викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_20 показала, що 07 листопада 2017 року у вечірній час перебувала разом з ОСОБА_11 , обвинуваченим та ОСОБА_8 на зміні. Знає також і ОСОБА_18 у якого були раніше конфлікти з ОСОБА_21 . Близько 22 год. вечора коли вона разом з ОСОБА_11 перебувала в побутовій кімнаті до них зайшов ОСОБА_16 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та з цих підстав між ОСОБА_11 та останнім виникла словесна суперечка, а тому вона вийшла з приміщенні побутової кімнати. Через деякий час з побутової кімнати вийшов ОСОБА_16 та підійшовши до обвинуваченого почав кричати на нього, згадувати про якісь ліжка та комоди. Тоді вони шарпали один одного за одяг, при цьому переміщались в напрямку піддонів на яких лежали царги,зникши з її поля зору за стіною, а тому вона не бачила наступних дій вказаних осіб. Пізніше бачила закривавленого потерпілого ОСОБА_18 , проте обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень пояснити нічого не може.

Свідок ОСОБА_22 ствердила, що в цей вечір вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_21 заступили на зміну. Після 21 год. вечора в цех прийшов потерпілий, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Деякий час він, разом з ними тобто з нею та ОСОБА_12 перебував в побутовій кімнаті. Після виникненого конфлікту та сварки між нею та потерпілим ОСОБА_23 , ОСОБА_20 вийшла з цього приміщенні. Тоді ж за нею вийшов і ОСОБА_16 , який підійшовши до обвинуваченого почав кричати, що той викрадає вироби та вивозить їх з підприємства. Вона бачила, як між ними виникла штовханина, вході якої потерпілий впав на дерев`яні царги і відразу ж піднявся. Тоді вона вийшла з підсобного приміщення та підійшовши до ОСОБА_24 , яка знаходилась осторонь в лакувальному цеху. ОСОБА_19 на той час працював та перебував в лакувальній кімнаті, оскільки було чути гул механізмів. Через незначний проміжок часу вона почула крик обвинуваченого, про виклик заступника директора, а пізніше він вибіг з цеху. Коли вона повернулася з вулиці в приміщення з іншими особами, побачила закривавленого потерпілого, який стояв та практично не міг розмовляти. Ножа вона не бачила, ні під час виникнення конфлікту, ні після його завершення. Ствердила, що ОСОБА_19 під час виникнення конфлікту перебував в лакувальній кімнаті де працював. Його робоче місце знаходилось так, що до дверей він повинен бути повернутий спиною, а отже події що сталися в цеху він не бачив.

Таким чином, даючи аналіз наведене вище доказам їх сукупності суд приходить висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченим злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто в умисному заподіянні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент його заподіяння і вірною кваліфікацією дій обвинуваченого на досудовому слідстві за вказаним законом.

Твердження обвинуваченого про те, що він своїми діями не вчинив інкримінованого йому діяння, а заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, захищаючись від можливого нанесення йому удару ножем не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростованих вищенаведеним доказами, які суд відносить до об`єктивних, належних та допустимих. Зазначені докази на переконання суду співвідносяться між собою, підтверджують один одного та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні неодноразово та категорично стверджував, що ножа він з кишені не витягував та обвинуваченому ОСОБА_4 не погрожував. Наявність після конфлікту його ножа в останнього, пояснив тим, що під час конфлікту був одягнутий в курточку з неглибокими кишенями і в правій кишені знаходився розкладний побутовий ніж яким він постійно користувався, а в іншій в`язка ключів, які на його думку випали з кишень під час нанесення ударів та його падіння.

Об`єктивно ці категоричні показання потерпілого та можливість випадання вказаних речей з кишень, підтверджує протокол огляду місця події від 08.11.2017 року з якого слідує, що на місці конфлікту на підлозі виявлена в`язка ключів, що належить потерпілому.

Допитані як свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_20 ствердили, що під час штовханини та шарпанини, яка виникла між обвинуваченим та потерпілим вони не бачили в руках останнього ножа, як і не бачили в цеху ОСОБА_19 .

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_19 в частині наявності в руці потерпілого ножа, зважаючи не тільки на зазначені вище показання, а також на ті обставини, що після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 сам обвинувачений та свідок, незважаючи на свій робочий графік залишили місце пригоди, при цьому ОСОБА_4 забрав з собою ножа, не дочекавшись приїзду викликаної швидкої допомоги та працівників поліції і в цю ніч не перебував за місцем свого постійного проживання, хоча користувався власним автомобілем, про що не заперечував і сам обвинувачений в судовому засідання, пояснивши свою поведінку тим що був схвильований. Лише наступного дня пред`явив ножа працівникам поліції.

Суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо нанесення по тілу потерпілому лише удару дерев`яною царгою, без нанесення інших ударів по обличчю останньому. Такі показання спростовано, як наведеним вище висновком судово - медичної експертизи так і показанням експерта який в категоричній формі ствердив, що по обличчю потерпілого було нанесено щонайменше два удари. Ці об`єктивні дані співпадають з показанням потерпілого про те що обвинувачений наносив удари руками по його тілу в тому числі в обличчя.

Кількість нанесення ударів дерев`яною царгою (один) встановлена як судово медичною експертизою так і показаннями експерта і не заперечується самим обвинуваченим. Твердження потерпілого про нанесення більшої кількості ударів дерев`яною царгою суд відносить до помилкових, враховуючи стан здоров`я потерпілого безпосереднього після конфлікту та тяжкості заподіяних ушкоджень.

Так допитані в судовому засідання як свідки, лікарі Ковельського МТМО ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ствердили що після доставлення потерпілого до медичної установи ними було здійснено огляд останнього, який перебував при свідомості, однак його стан був пригнічений він мав сповільнену реакцію на подію через отриману тяжку травму, а тому міг не пригадувати подробиць події та в повній мірі сприймати їх реально.

Отже, суд відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 критично і розцінює їх як такі, що дані з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєння ним неправомірних дій щодо потерпілого . Аналогічно суд відноситься і до показань свідка ОСОБА_19 як зацікавленої особи, яка перебуває в безпосередньому підпорядкуванні обвинуваченого ( в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 виконує обов`язки бригадира, а ОСОБА_19 є його помічником ).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винуватого та всі обставини справи у їх сукупності.

Обтяжуючих покарання обставин суд не находить, а до пом`якшуючих суд відносить :

-те що обвинувачений є в силу до ст. 89 КК України не судимим;

-на своєму утриманні та вихованні має трьох неповнолітніх дітей;

-частково відшкодував заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивовуючи своє рішення може призначити покарання нижче від найнижчої межі, або перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції статті за цей злочин.

Виходячи з вимог ст. 65 КК України про те, що особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до глибокого переконання про можливість та достатність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, так як таке покарання буде відповідати особі винного, фактично скоєному, заподіяним наслідкам та обставинам при яких вони були заподіянні і відповідно буде справедливим.

Суд при цьому враховує конкретні обставини справи, а саме те, що ініціатором конфлікту був потерпілий який спровокував його, прийшовши на робоче місце в стані алкогольного сп`яніння та розпочав конфлікт.

Поряд з цим суд враховує також позитивні характеристики на обвинуваченого,його майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного та інші обставини по справі. Призначаючи саме таке покарання береться до уваги необхідність в подальшому відшкодувати потерпілому заподіяну ним шкоду та створення таких можливостей для обвинуваченого.

По справі потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди на суму 13 тис. 312 грн. 64 коп., а також моральної в сумі 100 тис. гривень.

На підтвердження матеріальних витрати потерпілим надано суду документи, а саме: касові чеки, накладні про вартість придбаних на лікування медичних препаратів які були придбані за готівкові кошти,які підтверджують заявлену суму позову.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину моральних та психічних страждань потерпілого, заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень з приводу яких він змушений був тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, переніс хірургічну операцію та потребує подальшому повторного хірургічного втручання, суд вважає за необхідним та справедливим суму до відшкодування, що становить 70 тис. гривень.

Визначаючи до відшкодування вказану суму суд враховує також майновий та сімейний стан обвинуваченого та фактичне добровільне відшкодування шкоди в сумі 27 тис. гривень із яких 25 тис. гривень він зобов`язався повернути директору підприємства як суму яка була передана дружинні потерпілого на прохання про терміновість таких коштів з метою негайного оперативного лікування потерпілого.

Крім того, потерпілим заявлено вимогу про відшкодування витрат понесену ним на правову допомогу в сумі 15 тис. гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч.2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Згідно ст.ст.26,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з наведеного та приєднаних документів і зокрема прибуткового касового ордеру від 17 січня 2018 року (справа на розгляд суду надійшла 05 січня 2018 року) на суму 20000 грн., що не відповідає сумі вимоги та Акту прийому здачі виконаних робіт та надання послуг від 17.01.2018 року і обсягу кримінального провадження,кількості судових засідань, суд вважає обґрунтованою вимогу на суму 7500 грн.

Отже, до відшкодування підлягають, витрати на правову допомогу в сумі 7500 грн. та заподіяна матеріальна та моральна шкода ( 13312,64 грн.+70000 грн. 27000 грн. =56312,64 грн. ), що в загальному становить 63812,64 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати відсутні, а питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, із застосуванням ст. 69 КК України.

Початок відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду, а також витрати на правову допомогу, що становить в загальній сумі 63812,64 грн.

Речові докази : в`язку ключів яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , розкладний ніж «browning B 51» , який знаходиться на зберіганні в камені схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області залишити у власності потерпілого, а відрізок матеріалу, жіночу куртку, засовку шухляди, зразки крові потерпілого та обвинуваченого які передані на зберігання в камеру схову ВП ГУНП у Волинській області як такі що не становлять цінності - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити прокурору, обвинувачему, захисникові, потерпілому та його представнику .

Головуючий: ОСОБА_1