Справа № 639/5601/17
Провадження 1-кс/639/1701/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , перевіривши клопотання начальника відділення СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001694 від 18.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання начальника відділення СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001694 від 18.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, в якому просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 .

Подання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001694 від 18 серпня 2017 року за ст. 190 ч. 3 КК України за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволоділи її власною квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що біля двох років потому вона оформила договір догляду. В липні 2017 року вона від своєї подруги ОСОБА_6 дізналась, що є жінка ОСОБА_7 , яка готова доглядати її. Через деякий час ОСОБА_6 познайомила її з ОСОБА_7 та домовились про складання договору довічного догляду. Через деякий час до її квартири приїхали ОСОБА_7 , син ОСОБА_7 та нотаріус, вони підписали документи, суть котрих вона не читала. Через деякий час вона дізналась, що квартира вже їй не належить та замість договору догляду вона підписала інші документи, квартира вже продана. Крім того, ОСОБА_7 забрала з квартири усі документи на квартиру, паспорт громадянки України, індітіфікаційний код, видані на ім`я ОСОБА_5 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що в неї є родичка ОСОБА_5 , яка тяжко хвора, прикована к ліжку, погано бачить, сама не може себе обслуговувати. ОСОБА_5 біля двох років потому уклала договір догляду з товаришем свого покійного сина ОСОБА_9 та з його дружиною ОСОБА_10 . В липні місяці 2017 року ОСОБА_5 повідомила, що вона вирішила розірвати договір догляду. Вона розповіла, що через подругу ОСОБА_11 вона знайшла жінку, яка готова за нею доглядати за квартиру. ОСОБА_5 підписала документи в присутності нотаріуса, якого привезла ОСОБА_7 та в присутності сина ОСОБА_7 , які в подальшому забрали усі документи на квартиру, паспорт, код на фамілію ОСОБА_12 04.08.2017 року їй подзвонила ОСОБА_5 та повідомила, що до неї п`ять діб вже ніхто не приходить. 06.08.2017 року вона поїхала до ОСОБА_5 та впевнилась в тому, що до ОСОБА_5 дійсно ніхто не приходить.

07.08.2017 року від нотаріусу вона дізналась, що квартира ОСОБА_5 продана 17.07.2017 ОСОБА_4 через договір купівлі продажу, укладений між ним та ОСОБА_5 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що біля двох років потому вона познайомилась з ОСОБА_5 . ЇЇ чоловік ОСОБА_9 був товарищем покійного сина ОСОБА_5 - ОСОБА_13 після смерті сина ОСОБА_5 запропонувала в зв`язку з тим, що вона знаходится в тяжкому стані та їй потрібен постійний догляд, укласти угоду довічного догляду взамін на квартиру, яка належить ОСОБА_5 . Між ними був укладений вказаний договір та на протязі двох років вона її доглядала. В липні 2017 року ОСОБА_5 повідомила, що хоче розірвати укладений раніше договір та залишити квартиру свому внуку ОСОБА_14 . На наступний день їй на телефон подзвонив хлопець на імя ОСОБА_15 та повідомив, що він є троюрідним племінником ОСОБА_5 . Пояснив, що він є юристом та буде контролювати процес розірвання угоди, укладеною між ОСОБА_5 та нею. За розірвання договору він запропонував компенсацію у розмірі 32 тис. грн. 07.07.2017 року вона привезла до ОСОБА_5 нотаріуса, який склав розірвання договіру догляду. Після чого їм було сплачено 32 тис. грн. Після даних подій , її чоловік та вона ніяких відносин з ОСОБА_5 не підтримують.

Допитані в якості свідків сусіди ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 пояснили, що вони знають ОСОБА_5 на протязі тривалого часу, так як вони сусіди. Крім того, зі слів ОСОБА_5 вони знали, що остання раніше укладала договір довічного догляду з сімейною парою, після двох років догляду вона вирішила розірвати з ними укладений договір, так як знайшла інших людей. В липні місяці 2017 року ОСОБА_5 уклала договір з жінкою на імя ОСОБА_19 , яка деякий час ходила до ОСОБА_5 . Від ОСОБА_5 вони дізнались, що ОСОБА_19 продала її квартиру.

Згідно витягу з реєстру довіреностей ОСОБА_5 видала довіреність ОСОБА_7 на представництво інтересів та розпорядження квартирою.

Згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Орган досудового розслідування вважає, що вказана квартира є предметом кримінального правопорушення, в подальшому може бути визнаним речовим доказом, а ненакладення арешту на майно може призвести до подальшого продажу або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Суд, зважаючи на те, що прокурором доведені підстави накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000001 - задовольнити.

Накласти арешт на на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити начальнику відділення СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , іншим зацікавленим особам - для відома.

Слідчий суддя ОСОБА_1