Провадження №: 1-кп/752/1459/17

У Х В А Л А
22.12.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0010532 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просив призначити справу до судового розгляду.
Захисник та обвинувачений просили повернути обвинувальний акт прокуророві з огляду на його не відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 мав умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням до приміщення, для чого шляхом відчинення вхідних дверей проник до складського приміщення, де заволодів 5-ма алюмінієвими профілями загальною вартістю 125 гривень. В подальшому, ОСОБА_5 вийшов через вхідні двері, проте був затриманий працівниками охорони. Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокуророві з огляду на таке.
Так, ч. 3 ст. 185 КК України передбачає незаконне проникнення до приміщення, проте з тексту обвинувального акту незрозуміло, яким же чином обвинувачений проник до приміщення, враховуючи що він відчинив вхідні двері та зайшов у середину.
Крім того, обвинувальний акт, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України має містити, зокрема, виклад фактичних обставин, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Так, вартість викраденого, відповідно до акта оцінено на суму 125 грн., проте кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає лише у разі, коли сума викраденого становить більше 160 грн.
Таким чином, суд приходить також до висновку про відсутність в обвинувальному акті викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими відповідно до пред`явленого обвинувачення, яке в свою чергу, є й неконкретним.
Вказана суттєва неконкретність є істотним порушення вимог закону, зокрема права на захист обвинуваченого і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0010532 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1