Справа № 442/6177/17
Провадження № 1-кп/442/375/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001686 від 18.08.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм на ПрАТ «Дрогобицький хлібокомбінат», проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3

- потерпілої - ОСОБА_5 ,

встановив:
ОСОБА_3 18.08.2017 року приблизно о 21.30 год., перебуваючи у приміщенні кухні в будинку АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно схопив її за шию та почав душити, після чого схопив її за волосся та силоміць кинув на землю, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, останній продовжив наносити їй удари ногами по спині та ногах. Своїми діями ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, правому коліні, садна на зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Суду пояснив, що дійсно 18 серпня 2017 року у нього виник конфлікт з сестрою. Під час цього конфлікту він потягнув її за руку і вона впала. Більше тілесних ушкоджень їй не наносив, а тому не визнає цивільного позову, заявленого потерпілою. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, така доводиться зібраними судом доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 18.08.2017 року у неї виник словесний конфлікт з її братом ОСОБА_3 . Під час даного конфлікту він схопив її за шию та почав душити. Вона вирвалась, однак він схопив її за волосся і повалив на землю. Коли вона лежала, він наносив їй удари ногами в різні частини тіла. Потім схопив за руку, перевернув на інший бік та продовжував наносити удари ногами по тілу. Вона зуміла вирватись і втекла на вулицю.

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2017 року;

- висновком експерта №435 від 18.08.2017 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, правому коліні, садна на зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2017 року з фото-таблицею, під час якого ОСОБА_5 відтворила механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ;

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, покарання слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Поряд з цим, беручи до уваги заяву обвинуваченого про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, враховуючи вимоги п.«в» ст.1 даного Закону, те, що ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей (копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,. Серія НОМЕР_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Серія НОМЕР_2 ), вважає за можливе застосувати до підсудного акт амністії, звільнивши від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ, оскільки на день набрання чинності цим Законом у нього є діти, яким не виповнилося 18 років, а кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих особі незаконними діями або бездіяльністю. Крім цього, обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що потерпілій ОСОБА_5 діями обвинуваченого заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що її життя змінило свою звичайну наповненість звичними подіями на інші, небажані для неї обставини, враження, проблеми, чим їй заподіяно нервового напруження, роздратування, а тому з обвинуваченого слід стягнути 1000 грн. моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, а тому підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу не має.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1