149/3124/15-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 ,
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив позицію щодо можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки вважає, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України. До судового засіданння просив викликати обвинувачених, потерпілих та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали позицію прокурора.
Обвинувачена ОСОБА_5 не заперечила проти призначення справи до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокурору із посиланням на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року (сторінка 4, абз. 4), а також невідповідність його вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, заявив клопотання про витребування певних доказів та виклик до судового засідання свідків, у разі призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Заслухавши позиції учасників процесу та клопотання, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду, що передбачає обов`язкове проведення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом з вирішенням питань, визначених ст. 314 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, обвинувальний акт вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, прокурором кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_9 як хуліганство вчинене групою осіб та умисне тяжке тілесне ушкодження, а формулювання обвинувачення не містить визначення конкретних дій кожного з обвинувачених, а лише сформульовано загальними фразами про спільність дій, що суд вважає неконкретним та таким, що суперечить кваліфікації дій обвинувачених наданих прокурором.
Також судом встановлено, що формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неповним.
Вказане твердження узгоджується також із ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.06.2017 р. у кримінальній справі № 149/3124/15-к, де зазначено, що з обвинувального акту та оголошеної ОСОБА_4 підозри дії останнього органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство вчинене групою осіб та ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження. Разом з цим, не викладені фактичні обставини справи та не конкретизовано формулювання обвинувачення, дії ОСОБА_9 не розмежовані, незрозуміло, від яких дій ОСОБА_9 виникли тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 (том 2, а.с. 186).
Згідно із ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Відповідно до ст. 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Однією з засад кримінального судочинства є законність, згідно якої саме прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень ( ст. 9 КПК України)
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні злочинів.
За змістом положень ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Таким чином, саме прокурор, а не суд, зобов`язаний викласти всі обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті, що з огляду на ухвалу Апеляційного суду, яка відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України є обов`язковою для виконання, є підставою для повернення обвинувального акту, як такого, що не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене вище, клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту підлягає до задоволення, а обвинувальний акт - поверненню прокурору Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області.
Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1