Справа № 183/591/17
№ 1-кп/183/143/18
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003778 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
08 вересня 2016 року близько 18 години 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю близько 74 км/год. по вул. Центральній зі сторони а/ш «М-18» в напрямку вул. Робочої с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де в цей час в районі будинку № 24 по вул. Центральній с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду пішохода допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину з права наліво по відношенню руху автомобіля «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 .
Своїми діями, водій ОСОБА_3 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди », що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, розриву шкіри лівого слухового проходу, забійних ран надбрівної області справа та у правого внутрішнього кута ока (скат спинки носу), синця повік правого ока, крововиливу під склеральну оболонку правого ока, які під час травматичного процесу ускладнились лівосторонньою після травматичною гострою сенсоневральною приглухуватістю, забійних ран задньої поверхні лівого плеча, обох ліктьових суглобів, лівого колінного суглобу по передній та внутрішніх поверхнях, правого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні, тильної поверхні правої стопи, садна на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, як викликавші тривалий розлад здоров`я, перевищуючий 21-н день.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному визнав частково та пояснив, що 08.09.2016 року близько 18.30 години він на автомобілі «Nissan» рухався по вул. Центральній с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, в напрямку центра с. Піщанка. Обігнав автомобіль «Fiat», та продовжив рух в своїй полосі. Потім він побачив потерпілу, яка почала переходити проїжджу частину. Раптом вона зупинилась, зробила кілька кроків назад та стала. Він почав тиснути на гальма, однак машину понесло юзом. Удар прийшовся на ліву передню частину автомобіля. Від удару потерпіла відлетіла на зустрічну обочину. Він підбіг до потерпілої, попросив людей викликати швидку допомогу. Зазначив, що якби потерпіла не зупинилася та потім не пішла назад, зіткнення вдалося б уникнути.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:
-показань потерпілої ОСОБА_7 про те, що 08.09.2016 року близько 18.00 години вона приїхала на вул. Центральна с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. Вийшовши з маршрутного таксі вона переконалася, що ліворуч рух безпечний, дійшла до середини полоси та зупинилася для того щоб пропустити автомобіль, який рухався праворуч. Раптом почула шум, який йшов від автомобіля, який рухався ліворуч. Повернувшись вона побачила автомобіль, який рухався посередині. Після чого відбувся удар. Потім її відвезли в ЦРЛ, а звідти в лікарню ім. Мечникова. Зазначила, що обвинувачений їй відшкодував 6500 гривень, по телефону просив вибачення. Цивільний позов просила залишити без розгляду. Просила покарати обвинуваченого максимально суворо;
-показань свідка ОСОБА_8 про те, що 08.09.2016 року він їхав по вул. Центральній с. Піщанка зі швидкістю близько 50 км/год. Раптом його автомобіль обігнав автомобіль ОСОБА_3 . Він побачив, що на зупинці стояли люди дві жінки та хлопець. Потім побачив як жінка почала переходити дорогу. Дійшовши до середини дороги вона зупинилась. ОСОБА_3 намагався її об`їхати, однак йому це не вдалося та відбувся удар. Зазначив, що автомобіль ОСОБА_3 був на середині дороги. Повідомив, що після ДТП бачив на асфальті дві смуги від коліс автомобіля. Після зіткнення обвинувачений відразу ж вибіг до потерпілої, а він поїхав за швидкою допомогою;
-показань свідка ОСОБА_9 про те, що 08.09.2016 року вона з м. Новомосковськ приїхала на вул. Центральну с. Піщанка. На зупинці вона була разом з ОСОБА_7 та учнем з її школи. Вона подивилася ліворуч та побачила автомобіль червоного кольору, за кермом якого був ОСОБА_3 та в цей момент побачила потерпілу, яка летіла від удару автомобіля. Сам момент удару вона не бачила, все сталося за долі секунди. Після ДТП ОСОБА_3 весь час знаходився біля потерпілої;
-показань свідка ОСОБА_10 про те, що восени 2016 року він їхав по вул. Центральній с. Піщанка та на своїй полосі руху побачив жінку, яка лежала на дорозі та намагалася встати. Біля неї був ОСОБА_3 . Автомобіль обвинуваченого стояв на розділовій смузі та ліва сторона його була пошкоджена;
- витягу з кримінального провадження № 0003778 від 08.09.2016 року в фабулі якого зазначено, що 08.09.2016 року близько 18.30 години водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі розташованій по вул. Центральній, зі сторони а/д «М-18» в напрямку вул. Робоча с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де в районі будинку № 24 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину дороги з права на ліво по відношенню руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження (а.п. 57);
-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2016 року в ході проведення якого була оглянута ділянка місцевості по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 здійснив наїзд на ОСОБА_7 та автомобіль «Nissan Primera» на якому розбите лобове скло в районі місця водія, виявлені вм`ятини на капоті. На асфальтному покриті виявлено слід гальмування автомобіля (а.п. 59-67);
-речового доказу по кримінальному провадженню: автомобіль «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 (а.п. 68);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 18.10.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 в ході проведення якого остання розказала і показала як 08.09.2016 року на вул. Центральній с. Піщанка сталася ДТП в якій вона отримала тілесні ушкодження від удару автомобіля «Nissan Primera» за кермом якого був ОСОБА_3 (а.п. 72-73);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_11 в ході проведення якого останній розказав і показав як 08.09.2016 року автомобіль «Nissan Primera» на вул. Центральній с. Піщанка здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 (а.п. 77-78);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_8 в ході проведення якого останній розказав і показав як 08.09.2016 року автомобіль «Nissan Primera» на вул. Центральній с. Піщанка здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 (а.п. 79-80);
-висновку експерта № 5/10.1-1028 від 29.11.2016 року відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_3 , при заданому механізмі події, не відповідали вимогам п. 12.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій автомобіля «Nissan Primera» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , при заданих вихідних даних, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду (а.п. 82-91);
-висновку експерта № 962/Е від 30.11.2016 року відповідно до якого при експертизі потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді: забійної рани в надбрівній області справа, на спинці носу, задній поверхні лівого плеча і обох ліктьових суглобів, на внутрішній і передній поверхнях лівого колінного суглобів, передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, синець навколо правого ока, крововилив в склеру правого ока, струс головного мозку, перелом кісток носу, закритий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням відламків. Дані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості, як викликавші тривалий розлад здоров`я, перевищуючий 21-н день, та могли утворитися внаслідок наїзду легкого автомобіля, під час якого, імовірно за все, потерпіла знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні та була розвернута лівою половиною тіла до автотранспорту, який спричинив травму (а.п. 92-93);
-висновку експерта № 17 від 18.01.2017 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 встановлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носу, розрив шкіри лівого слухового проходу, забійні рани надбрівної області справа та у правому внутрішньому куті ока (скат спинки носу), синець повік правого ока, крововилив під склеральну оболонку правого ока, які під час травматичного процесу ускладнились лівосторонньою післятравматичною гострою сенсоневральною приглухуватістю, забійних ран задньої поверхні лівого плеча, обох ліктьових суглобів, лівого колінного суглобу по передній та внутрішніх поверхнях, правого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні, тильної поверхні правої стопи, садна на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, як викликавші тривалий розлад здоров`я, перевищуючий 21-н день. Встановлені тілесні ушкодження виникли в результаті ДТП 08.09.2016 року при ударі виступаючими частинами автомобіля, що рухався, у зовнішню поверхню лівої нижньої кінцівки, падіння на автомобіль та удар о лобове скло, падіння з автомобіля на дорожнє покриття, травмування об нього та ковзання по твердому покриттю (а.п. 94-105);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 13.12.2016 року за участю ОСОБА_3 в ході проведення якого останній розказав і показав як 08.09.2016 року сталася ДТП за його участю та участю потерпілої ОСОБА_7 (а.п. 106-107).

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
До показань обвинуваченого ОСОБА_12 про часткове визнання ним вини у скоєнні даної ДТП у зв`язку із тим, що він виконував вимоги п. 12.3 ПДР України, об`єктивно оцінював обстановку, намагався гальмувати, однак зупинити автомобіль та уникнути ДТП йому не вдалося через те, що потерпіла дійшовши до розділової смуги, розвернулася та пішла назад, а тому винною у даній ДТП він вважає також потерпілу ОСОБА_7 суд відноситься критично.
Зазначена позиція ОСОБА_3 повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та вказують на те, що потерпіла ОСОБА_7 , дійшовши до розділової смуги зупинилась та чекала поки проїдуть автомобілі, будь-яких рухів вона не робила, тобто виконала всі дії, передбачені ПДР України, тому суд розцінює такі показання обвинуваченого як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за злочин.

Крім того, поєднуючи та оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю пішохода ОСОБА_7 та автомобіля «Nissan Primera» під керуванням ОСОБА_3 останній, мав більше можливостей уникнути зіткнення, зупинивши свій автомобіль. Проте ОСОБА_3 цього не зробив. Він намагався зупинити свій автомобіль, однак швидкість його руху була надто великою, у зв`язку з чим він не зміг цього зробити.
Так, ОСОБА_7 не може бути поставлено у провину те, що вона не змогла уникнути удару від автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , який грубо порушив вимоги п. 12.3 ПДР не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталася дана ДТП, оскільки ОСОБА_7 не зобов`язана була виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.4 ПДР ОСОБА_7 мала право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконають ці правила.
Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що він вчинив злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, вину в якому визнав частково, збитки потерпілій не відшкодував, під час всього судового розгляду намагався перекласти вину у вчиненні злочину на потерпілу ОСОБА_7 .

Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , яка наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 максимально суворого покарання.

Обставин, які обтяжують та обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Зазначені обставини вказують на необхідність призначення ОСОБА_3 максимального покарання, визначеного ч. 1 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках у лікарів не перебуває, має на утриманні дружину, яка є інвалідом III групи, перебуває на «Д» обліку у лікаря уролога у зв`язку із видаленням у 2015 році правої нирки та потребує повторного хірургічного втручання, що дає суду підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5352,27 гривень, матеріальної шкоди заподіяної майну, завданої внаслідок ДТП в розмірі 14 368,24 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Враховуючи те, що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила залишити її цивільний позов без розгляду, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5352,27 гривень, матеріальної шкоди заподіяної майну, завданої внаслідок ДТП в розмірі 14 368,24 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень залишити без розгляду.

Речовий доказ: автомобіль «Nissan Primera», д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання на ОСОБА_3 вважати повернутим.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 5/10.1-1028 від 29.11.2016 року у сумі 703 гривні 68 копійок.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1