УХВАЛА
Номер провадження:1-кс/521/3868/17
29 серпня 2017 року м. Одеса
Встановлено, що 25.05.2017 до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одесі, надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Малиновського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що ним в ході проведення оперативно розшукових заходів, було встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману заволоділи квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підроблених документів, а саме свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_5 1938 року народження та паспортів громадян України.
В ході досудового розслідування встановлено, що квартира, належала померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності, у якого не було близьких родичів, перейшла в спадщину його нібито доньці.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 943 від 15.09.2010), та перебував на обліку як одинока особа.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на вказану вище квартиру 29.11.2007 (державна реєстрація права від 12.02.2008) Управлінням ЖКГ та паливно - енергетичного комплексу Одеської міської ради видано Свідоцтво про право власності, серія та номер № НОМЕР_1 , зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № НОМЕР_2 , на сторінці № 185, номер запису 66.
Свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі під № «12» приватним нотаріусом ОСОБА_6 , від 24.01.2017 року спадщина, а саме квартира АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_5 , переходить спадкоємцю, а саме громадянці ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 що проживає за адресою АДРЕСА_3 , яка буцімто є його рідною донькою. Однак у вказаному свідоцтві ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не відповідає дійсності, так як згідно актового запису про смерть № 943 від 15.09.2010 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану 22.06.2017 року повідомив, що не виявлено актових записів про народження дітей у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто незрозуміло, звідки взялась нібито «донька» ОСОБА_7 .
На теперішній час, вищевказана квартира належить на праві повної, приватної власності ОСОБА_8 згідно договору купівлі продажу (серія та номер 54) виданий 14.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 , отже через 22 дні ОСОБА_7 продає квартиру, а ОСОБА_6 знову же після реєстрації спадщини, реєструє ще договір купівлі продажу.
Так в ході досудового слідства виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме: АДРЕСА_1 , з метою уникнення його подальшої перереєстрації та незаконного оформлення права власності.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки прокурором доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.
При цьому, прокурором доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Заборонити здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна, тобто обмежити право розпорядження ним.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10