Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2015 року у кримінальному провадженні №0000012 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванчиці Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, за ч.1 ст.212 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

виправданого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2015 року ОСОБА_5 визнаний невинуватим та виправданий за ч.1 ст.212 КК України у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення вчинення кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, перебуваючи на податковому обліку у Зарічненському відділенні Дубровицької МДПІ, знаходячись на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, являючись платником податку з доходів фізичних осіб, зареєстрованим платником податку на додану вартість, у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 року, здійснюючи фінансово-господарську діяльність в галузі оптової торгівлі і посередництві в торгівлі, будучи платником податків, виконуючи обов`язки з ведення податкового та бухгалтерського обліку, усвідомлюючи покладений на нього обов`язок дотримання податкового законодавства, щодо правильності нарахування та своєчасності сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджету, умисно, протиправно, посягаючи на встановлений законодавством порядок здійснення підприємницької діяльності та оподаткування, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок ухилення від сплати податків, порушуючи вимоги п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, ст. 13, 14 р. IV Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян», п.п.9.12.1 п.9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», шляхом заниження об`єкта оподаткування - чистого оподатковуваного доходу ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, у сумі 587186,48 грн. за наступних обставин.

Так, у податковій декларації про майновий стан і доходи підприємця ОСОБА_5 за 2011 рік від 09.02.2012 вх. № 9400 та додатку 7 до розділу податкової декларації про майновий стан та доходи, які було подано до Зарічненського відділення Дубровицької МДПІ, відображено відомості про отримані доходи та понесені витрати, зокрема, до витрат включено відомості по проведених операціях з підприємцем ОСОБА_8 .

За результатами здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_5 у 2011 році відображено по бухгалтерському та податковому обліку витрати з придбання ягід чорниці у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , згідно накладних: № 1 від 22.01.2011р., № 2 від 24.01.2011р., № 3 від 28.01.2011р., № 4 від 29.01.2011р., № 5 від 03.02.2011р., № 6 від 04.02.2011р., № 7 від 07.02.2011р., № 8 від 10.02.2011р., № 9 від 12.02.2011р., № 10 від 13.02.2011р., всього у кількості 107700 кг на загальну суму 3468930 грн.

При цьому ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 177.4 Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанови Національного банку України від 09.02.2005р. № 32 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку» умисно включено документально не підтверджені витрати на придбання вищевказаних ягід чорниці відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів № 1 від 22.01.2011р. на суму 337000 грн., № 2 від 24.01.2011р. на суму 334000 грн., № 3 від 28.01.2011р. на суму 331000 грн., № 4 від 29.01.2011р. на суму 329000 грн., № 5 від 03.02.2011р. на суму 319000 грн., № 6 від 04.02.2011р. на суму 319000 грн., № 7 від 07.02.2011р. на суму 322000 грн., № 8 від 10.02.2011р. на суму 317000 грн., № 9 від 12.02.2011р. на суму 314000 грн., № 10 від 13.02.2011р. на суму 546930 грн., які відображено по бухгалтерському обліку для незаконного формування витрат. В такий спосіб ОСОБА_5 умисно незаконно завищив свої витрати на суму 3468930 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , сформувавши у вказаний спосіб свої витрати як підприємця, через уповноважену особу ОСОБА_9 подав до Зарічненського відділення Дубровицької МДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи підприємця ОСОБА_5 за 2011 рік від 09.02.2012 та додаток 7 до розділу податкової декларації про майновий стан та доходи (розрахунок податкових зобов`язань податку на доходи фізичних осіб отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності) від 27.12.2011р., в яких зазначено неправдиві відомості про отримані доходи та понесені витрати, зокрема, вказано суму витрат по проведених операціях з підприємцем ОСОБА_8 в розмірі 3468930 грн., які фактично підприємцю ОСОБА_8 сплачено не було.

Внаслідок вчинення вказаних дій ОСОБА_5 у період січня-грудня 2011 року умисно ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 587186,48 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 05.03.2015 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст.ст.49, 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Вказує, що покази свідків не підтверджують факт здійснення ОСОБА_8 підприємницької діяльності та поставки у січні-лютому 2011 року ОСОБА_5 ягід чорниці. Доводить, що суд першої інстанції залишив поза увагою покази свідків, які показали, що ОСОБА_8 у період 2010-2011 роки підприємницькою діяльністю не займалась, не мала фінансового, технічного, транспортного забезпечення для цього. Зазначає, що суд не дав оцінку лісовим квиткам на заготівлю ягід, які виданих в період з червня по серпень 2011 року. На думку прокурора, судом безпідставно покладено в обґрунтування невинуватості обвинуваченого накладні №1 від 22.01.2011 року, №2 від 24.01.2011 року, №3 від 28.01.2011 року, №4 від 29.01.2011 року, №5 від 03.02.2011 року, №6 від 04.02. 2011 року, №7 від 07.02.2011 року, №8 від 10.02.2011 року, №9 від 12.02.2011 року,№10 від 13.02.2011 року; квитанції до видаткових касових ордерів №1 від 22.01.2011 року на суму 337000 гривень, №2 від 24.01.2011 року на суму 334000 гривень, №3 від 28.01.2011 року на суму 319000 гривень, №4 від 29.01.2011 року на суму 329000 гривень, №5 від 03.02.2011 року на суму 319000 гривень, №6 від 04.02.2011 року на суму 319000 гривень, №7 від 07.02.2011 року на суму 322000 гривень, №8 від 10.02.2011 року на суму 317000 гривень, №9 від 12.02.2011 року на суму 314000 гривень, №10 від 13.02.2011 року; акти прийому-передачі по договору від 05.01.2011 року, від 22.01.2011 року, від 24.01.2011 року, від 28.01.2011 року,від 29.01.2011 року, від 03.02.2011 року, від 04.02.2011 року, від 07.02.2011 року,від 10.02.2011 року, від 12.02.2011 року, від 13.02.2011 року, оскільки їх достовірність спростовується висновком судово-почеркознавчої експертизи №3695 від 20.12.2012 року.

Вважає, що суд не дав належної оцінки висновку судово-економічної експертизи №123-1/12 від 15.08.2012 року згідно якого, порушення, які зазначені в акті перевірки Дубровицької МДПІ №21/17- від 19 березня 2012 року документально підтверджені на суму 587 477,01 гривень; виробничі витрати ОСОБА_5 на суму 3 468 930 гривень на підставі накладних постачальника ОСОБА_8 , виписаних у січні-лютому 2011 року, є необґрунтованими. Вказує, що 05 березня 2015 року на проголошення вироку суду обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, однак суд не відклав судовий розгляд, не призначив дату нового судового засідання і не вжив заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, пояснення виправдпного ОСОБА_5 та його захисника, які просять вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Прокурор в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заявляв клопотання щодо достідження матеріалів кримінального провадження, що позбавляє аппеляційну інстанцію за власною ініціативою повторно досліджувати зібрані у кримінальному провадженні докази.

Як вірно встановлено місцевим судом, у матеріалах справи відсутні докази умисного ухилення ОСОБА_5 від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що ягоди чорниці, заготовлені у період червня- серпня 2011р., не могли бути реалізованими Віднічук у січні- лютому 2011р. підприємцю ОСОБА_5 є безпідставними та спростовуються показаннями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вантажно-митними деклараціями, сертефікатами на вміст радіоактивних речовин ягоди чорниці, лісовими квитками на заготівлю ягід чорниці.

Колегія суддів вважає, що придбання ягід у ОСОБА_8 у січні- лютому 2011р. підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

З показів виправданого ОСОБА_5 вбачається, що він являється зареєстрованим фізичною особою підприємцем, перебуває на загальній системі оподаткування, здійснює господарську діяльність в галузі оптової торгівлі. У січні-лютому 2011 року він приймав чорниці від ОСОБА_8 у кількості 107700 кг. за місцем знаходження належних йому складських приміщень в смт. Зарічне та в м. Сарни Рівненської області та в подальшому експортував за кордон. За поставлений товар сплатив кошти на загальну суму 3468930 грн. Розрахунки були проведені в готівковій формі. Реєстратори розрахункових операцій при розрахунках він не застосовував, оскільки являється покупцем, а не продавцем за цією господарською операцією та їх застосування при оптовій торгівлі закон не вимагає.

Свідок ОСОБА_9 - матір ОСОБА_5 у суді першої інстанції показала, що за довіреністю уповноважена на представництво його інтересів. У 2011 році вона займалася веденням бухгалтерського обліку останнього, подавала фінансову та податкову звітність від його імені. У січні-лютому 2011 року ОСОБА_5 придбав у підприємця ОСОБА_18 поставлені нею морожені ягоди чорниці у кількості 107700 кг., сплативши останній кошти у сумі 3468930 грн. Упродовж 2011 року зазначені ягоди експортував за кордон. Понесені ОСОБА_5 витрати вона відобразила у Книзі обліку доходів і витрат. Розрахунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_18 проводилися у готівковій формі.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_11 - сестра обвинуваченого ОСОБА_5 , за довіреністю представляла інтереси підприємця ОСОБА_18 у період 2008-2011 років, подавала фінансову та податкову звітність від її імені. У січні-лютому 2011 року ОСОБА_18 поставила та продала ОСОБА_5 107700 кг. морожених ягід чорниці урожаю 2010 року, всього на суму 3468930. На прохання останньої вона виписувала накладні та прибуткові касові ордери, які в подальшому були підписані ОСОБА_18 та передані довіреній особі ОСОБА_5 - ОСОБА_9 . У своїй діяльності підприємець ОСОБА_18 , яка перебувала на загальній системі оподаткування, реєстратор розрахункових операцій не застосовувала, оскільки займалася оптовою торгівлею. Розрахунки проводилися готівкою.

З показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вбачається, що взимку 2011 року ОСОБА_8 кілька разів привозила вантажним автомобілем з рефрижиратором ягоди чорниці до складських приміщень ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_15 - митного брокера, вона у 2011 році оформляла вантажно-митні декларації на експорт чорниці ОСОБА_5 . При цьому найменування товару вона вказувала із сертифікату на вміст радіоактивних речовин, в якому було зазначено 2011 рік урожаю, інших документів щодо походження товару вона не перевіряла.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у судовому засіданні підтвердили факт придбання ОСОБА_5 заморожених ягід чорниці у 2011р., зразки яких вони доставляли для дослідження на вміст радіоактивних речовин до ДЗ «Рівненська обласна санітарно-епідеміологічна станція» та отримували відповідні сертифікати. Вказівку на рік урожаю чорниці зазначав санітарний лікар.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 02.08.1999р. (а.с. 1-10 т. 38).

Відповідно до договору купівлі-продажу № 1 від 05 січня 2011 року підприємець ОСОБА_8 зобов`язалася поставити та продати ОСОБА_5 ягоди чорниці 2010 року відповідними партіями (а.с. 126 т. 34).

Як вбачається з вантажно-митних декларацій форми МД-2 з додатками, міжнародних товарно-транспортних накладних від 14.09.2011 року, 09.08.2011р., 29.07.2011р., 19.07.2011р., 13.07.2011р., 14.07.2011р., 06.07.2011р., 07.07.2011р. у період липня-вересня 2011 року ОСОБА_5 експортував підприємству «Міка» (Польща) морожені ягоди чорниці урожаю 2011 року відповідними партіями по 20000 кг (а.с. 6-17, 30-36, 37-44, 56-62, 68-78, 79-89, 90-100, 149-159 т. 3, а.с.68-73, 74-81 т. 41).

Згідно сертифікатів на вміст радіоактивних речовин в продукції ОСОБА_5 від 09.08.2011р., 13.07.2011р., 11.07.2011р., 04.07.2011р., 05.07.2011р. (а.с. 27, 65, 76, 99, 159 т.3), контрактів купівлі-продажу № 2011-06 від 23.07.2011р., № 2011-02 від 27.06.2011р. у 2011р. ОСОБА_5 надавались зразки заморожених ягід чорниці для дослідження (а.с.48-49, 101-103 т. 3).

В 2011 році на ім`я ОСОБА_5 ДП «Володимирецький лісгосп», ДП Сарненський лісгосп», Дубровицьким лісовим господарством, ДП «Клесівський лісгосп», ДП «Висоцький лісгосп», ДП «Зарічненський лісгосп», ДП «Березнівський лісгосп» видавалися лісові квитки на заготівлю ягід чорниці, зокрема № 11 від 01.07.2011р. № 11 від 21.07.2011р., № 28-33 від 29.06.2011р., № 27 від 30.06.2011р., № 10-13 від 24.06.2011р., № 9, 10 від 27.06.2011р., № 27 від 30.06.2011р., № 5-9 від 04.07.2011р., № 11 від 07.07.2011, № 27 від 28.07.2011р., № 31 від 19.08.2011р., № 28 від 28.07.2011р., № 29 від 09.08.2011р., № 30 від 09.08.2011р., № 26 від 19.07.2011р., № 17- 20 від 04.07.2011р., № 15, 17, 18 від 05.07.2011р., № 10-13 від 24.06.2011р., № 28-33 від 29.06.2011р. всього на заготівлю близько 140 тон. (а.с.199, 282, 284, 286, 288, 296, 321-324, 350, 351 т.5, а.с. 91, 94-98, 127, 153-162, 212-214, 255-261 ).

ОСОБА_5 підтвердив свої витрати у сумі 3468930 грн. з придбання у підприємця ОСОБА_8 у січні-лютому 2011 року ягід чорниці урожаю 2010 року в кількості 107700 кг. накладними: № 1 від 22.01.2011р. на суму 337000 грн., № 2 від 24.01.2011р. на 334000 грн., № 3 від 28.01.2011р. на 331000 грн., № 4 від 29.01.2011р. на 329000 грн., № 5 від 03.02.2011р. на 319000 грн., № 6 від 04.02.2011р. на 319000 грн., № 7 від 07.02.2011р. на 322000 грн., № 8 від 10.02.2011р. на 317000 грн., № 9 від 12.02.2011р. на 314000 грн., № 10 від 13.02.2011р. на суму 546930 грн., у яких зазначено, що вказаний товар ним прийнято від підприємця ОСОБА_8 (а.с. 306-315 т. 63) та квитанціями до прибуткових касових ордерів № 1-10 від 22.01.2011р., 24.01.2011р., 28.01.2011р., 29.01.2011р., 03.02.2011р., 04.02.2011р., 07.02.2011р., 10.02.2011р., 12.02.2011р., 13.02.2011р., за змістом яких ОСОБА_8 отримала кошти за поставлені ягоди чорниці згідно вказаних накладних у сумі 3468930 грн. (а.с.303-305 т. 63).

В актах прийому-передачі до договору від 05.01.2011 року від 22.01.2011р., 24.01.2011р., 28.01.2011р., 29.01.2011р., 03.02.2011р., 04.02.2011р., 07.02.2011р., 10.02.2011р., 12.02.2011р., 13.02.2011р. зазначено про передачу підприємцем ОСОБА_8 підприємцю ОСОБА_5 ягід чорниці урожаю 2010р. в кількості 107700 кг. (а.с.295-302 т.63);

Зазначені первинні документи містять у собі всі необхідні реквізити, зазначені у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_5 здійснював купівлю товарів - ягід чорниці у підприємця ОСОБА_8 та обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій не мав, оскільки не являвся продавцем. Порушення порядку та форм проведення розрахунків між підприємцями при проведенні господарських операцій не спростовує факт їх проведення та понесення витрат, а також не доводить наявність умислу ОСОБА_5 на ухилення від сплати податків.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що матеріали провадження не містять достатніх доказів підтвердження об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, події злочину, та наявності в діях ОСОБА_5 умислу на ухилення від сплати податків.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження безпідставні та не заслуговують на увагу.

Крім того, не дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції не може дати доказам іншу оцінку, ніж суд першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визнав, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 376, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2015 року стосовно ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3