№1-кс/760/2950/18
№760/4409/18
УХВАЛА
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) за ч. 3 ст. 190 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування за фактом того, що невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , які своїми протиправними діями, що виразились у незаконному заволодінні квартирою АДРЕСА_1 , завдали майнову шкоду територіальній громаді міста Києва, яку представляє Київська міська рада, на суму 270169 грн.
Крім того, слідчий просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення осіб, які є власниками майна, з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення осіб, які є власниками майна, за наведених слідчим підстав.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в клопотанні.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до наданої слідчому судді інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 .
Тому, постановою слідчого від 06.02.2018р., квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом.
За таких обставин, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, у вигляді тимчасового позбавлення права відчуження та розпорядження, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1