Дата документу Справа № 310/7058/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/1248/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/7058/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- в період проведення досудового розслідування та судового провадження, прибувати за першою вимогою до суду, прокурора або слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження;

- не відлучатися із м. Бердянська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- негайно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Встановлений строк дії ухвали два місяці, тобто до 10 грудня 2017 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 09.10.2017 року до Бердянського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшла висновку, що прокурор та слідчий у судовому засіданні не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, враховуючи наявні докази про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, судимість за аналогічні злочини, відсутність постійного місця роботи, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявність постійного місця проживання та реєстрації, стійких соціальних зв`язків (одружений, має малолітню дитину), слідчий суддя вважала, що для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, достатньо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, слідчий суддя погодилась з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, однак не вказала, чому вона не може прийняти доводи слідчого і прокурора про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Між тим, слідчим на підставі встановлення на час звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу даних встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий за умисні корисливі злочини, в тому числі, особливо тяжкі, не працює, тобто немає постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від 3 до 6 років позбавлення волі. Крім того, виходячи з обставин вчиненого злочину встановлено, що ОСОБА_7 для проникнення до квартир з метою крадіжки використовував спеціальні предмети (відмички, шапку з прорізями для очей, ліхтарик, вороток), що він постійно займається викраденням чужого майна шляхом проникнення до квартири, маючи спеціальні навички для цього. Можливість вплинути на потерпілих підтверджується застосуванням підозрюваним ОСОБА_7 насильства до потерпілих, які намагались його затримати на місці злочину, внаслідок чого потерпілі отримали легкі тілесні ушкодження.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги; підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому, від суду з метою уникнення кримінального покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодилась з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, наявність судимостей, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановлених ризиків.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків, вказаних в клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Доводи прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, правильність висновків слідчого судді не спростовують, адже прокурор в апеляційній скарзі, так само, як і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, не навів переконливих доказів того, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку двічі прибув до апеляційного суду для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора.

Окремо слід зазначити, що на теперішній стадії процесу, сторона захисту вже знайомиться з матеріалами досудового розслідування, що свідчить про наближення до його завершення, в умовах застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідає меті кримінального провадження і в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на два місяці, тобто до 10 грудня 2017 року залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4