Справа № 496/2920/17
Провадження № 1-кп/496/282/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , через паркан проникли на територію присадибної ділянки вказаного будинку, що належить ОСОБА_5 . В подальшому, особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, шляхом виймання скла з віконної рами веранди будинку, через вікно проникла всередину вказаного будинку та відчинила вхідні двері, які були замкнені на запірний пристрій, після чого ОСОБА_4 та особа 2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, також проникли всередину будинку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. При цьому пояснив, що він разом з іншими особами переліз через паркан, а потім проникли в будинок. У скоєному кається та просить суд звільнити його від покарання на підставі п. «В» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на його утриманні є неповнолітня дитина.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, скоїв злочин невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Орган пробації в досудовій доповіді просив суд вирішити питання щодо призначення покарання на власний розсуд.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставину що пом`якшує та обтяжує покарання, а тому суд вважає, можливим призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Положення ст. 85 КК України регламентує, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

З свідоцтва про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 вбачається, що його батьком вказано ОСОБА_4 , тобто обвинуваченого по справі.

Відповідно до ст. 12 КК України ч. 1 ст. 162 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості та дав свою згоду суду на застосування амністії щодо нього, тому суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, ст. 85, ч. 1 ст. 162 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1