Справа № 404/6841/17
Номер провадження 1-кс/404/2362/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001442, стосовно :

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Клинці, Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, хворіє на панкреатит, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки; обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні-0012265 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, що вирішується Ленінським районним судом м. Кіровограда,

підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по зазначеному кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється в тому, що він 29.10.2017 року, приблизно о 21 годині проник у домоволодіння, АДРЕСА_2 , де застосував фізичне насильство яке не є небезпечним для життя та здоровя ОСОБА_7 і відкрито викрав майно потерпілої. Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

ОСОБА_6 і його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, через відсутність ризиків невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджає, має родину, місце проживання та місце реєстраційного обліку. Не вирішено питання про можливість застосування менш суворих видів запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані у протоколах: допиту потерпілої та свідків, огляду місця події, проведення слідчого експерименту, пред`явлення речей для впізнання та висновки експертиз містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 186 КК України.

У перші дні, тобто на початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя з об`єктивних причин не може дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваного, не є предметом дослідження. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що було виконано слідчим з прокурором.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. (п.5 ч. 2 ст.183 КПК України).

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, корисливим, тяжким, умисним, посягає на суспільні інтереси - проти власності та здоров`я потерпілої жінки. Шкоду не відшкодовано. Потерпіла лікується. Взято до уваги і дані, що характеризують його особистість, який підозрюється у зухвалому застосуванні насильства у нічний час з проникненням у житло. Враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується в інших тяжких кримінальних правопорушеннях проти власності. Інкримінуються дії у період випробування за попереднім вироком суду. Враховано і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України до восьми років позбавлення волі.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст.2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Стосовно ОСОБА_6 , неможливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він вже допустив порушення умов виконання раніше застосованого цілодобового домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні. За таких умов, домашній арешт та інші - менш суворі запобіжні заходи, будуть неефективні.

Прокурор довів, що ОСОБА_6 після подій, в яких він підозрюється, залишив місце пригоди, не надав першу медичну допомогу потерпілій жінці, приховав та на власний розсуд розпорядився викраденим майном, переховувався від слідства, тобто активно перешкоджає встановленню істини по справі, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпеки, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відстоювання ОСОБА_6 власної правової позиції, є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину, впливу на потерпілу, очевидців та їх родичів. У разі застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, попередні судимості, наявність обвинувачення в іншому провадженні, відсутність законного джерела доходу, є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 знає адресу проживання потерпілої, конфлікт не вичерпаний, тому останній буде мати можливість впливати на потерпілу що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження. Згідно змісту вироку суду, підозрюваний не дотримується загальноприйнятних правил поведінки в суспільстві, не може врегульовувати спори, ігнорує принцип мирного володіння майном, втрачає сталі соціальні зв`язки. Місце проживання не співпадає із місцем проведення досудового розслідування, що є реальним ризиком неявок до суду. Запропонований слідчим запобіжний захід, попередить вчинення підозрюваним можливих нових злочинів, та повністю забезпечить виконання покладених на нього обов`язків. Наявність у підозрюваного хвороб, родини і утриманців не зупиняла та не зупинить його від можливого рецидиву вчинення нового злочину, а також не зменшує ризиків передбачених ст. 177 КПК України чи невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в злочині, пов`язаному з застосуванням насильства по відношенню до потерпілого, тому застава не визначається ( п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

За правилами ст. 209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_6 буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 10 години 00 хвилин, 06 грудня 2017 року.

10 листопада 2017 року вручено повідомлення про підозру, а 23 листопада 2017 року зупинили провадження, тобто вже використали 13днів досудового розслідування. (60-13=47 невикористаних днів досудового розслідування)

Дія запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування. З цих підстав подане слідчим клопотання необхідно задовольнити частково, в межах наявного строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на сорок сім днів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10 години 00 хвилин, 06 грудня 2017 року.

Строк дії застосованого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується о 10 годині 00 хвилин, 21 січня 2018 року.

Розмір застави не визначається. Часткове задоволення полягає у визначенні меншої кількості днів ніж заявлено у поданому слідчим клопотанні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1