Справа №489/395/18 19.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/73/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0005989 матеріали за апеляційною скаргою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2018 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого: на АДРЕСА_1 ,
- відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва та ухвалити нову, якою продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області та до Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає ухвалу слідчого судді невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам закону.
На переконання апелянта, наявність обґрунтованої підозри за ч. 4 ст. 187 КК України, висунутої відносно ОСОБА_7 , так і тяжкість інкримінованих останньому дій, з урахуванням викладених обставин вчинення, є істотною обставиною, що характеризують поведінку підозрюваного та дають підстави вважати про наявність ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Необґрунтованим, на думку апелянта, є також доводи слідчого судді, стосовно зменшення ризику вчинення впливу на потерпілих.
Стверджує, що слідчий суддя істотно вийшов за межі наданих йому повноважень надавши оцінку об`єму дій які мають бути проведені за період проведення досудового слідства.
Вказує, що питання продовження досудового розслідування та підстав такого рішення, перебувають поза межами повноважень слідчого судді та є сферою повноважень сторони обвинувачення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 7 грудня 2017 року близько 07.15 год., маючи намір на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , прибувши на автомобілях до адміністративної будівлі на території ринку «Колос» по вул. Будівельників, 3-а в м. Миколаєві, та маючи при собі заздалегідь приготовлені знаряддя і засоби вчинення злочину, де із застосуванням зброї, вчинили напад на охоронців ФОП « ОСОБА_24 » та заволоділи належними останньому грошовими коштами в сумі 302 473 грн.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на недоведеність ризику незаконного впливу на потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги Закону слідчий суддя виконав не в повному обсязі.
Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, апелянтом не оспорюється, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді щодо недоведеності ризику незаконного впливу на потерпілих в силу незазначення слідчим у клопотанні про продовження строку тримання під вартою обставин, які б свідчили про цей ризик.
Так, як слідує із змісту клопотання про продовження підозрюваному строку тримання вартою, слідчий щодо обґрунтувань вказаного ризику послався на обставини, які були враховані слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Використання підозрюваного в ході нападу іншими особами, а саме ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які вважають свої дії правомірними, за обставин застосування погроз до потерпілих з застосуванням насильства і зброї доводять наявність ризику можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілих.
Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності даних, які свідчили про наявність ризику можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, адже сукупність факторів щодо обставин суспільно-небезпечних дій, які підпадають під ознаки особливо тяжкого злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , їх організованість, вчинення інкримінованих дій групою осіб, саме і свідчать про наявність цього ризику.
Щодо посилань слідчого судді на рішення Європейського суду з прав людини по справах «Сулаоя проти Естонії», «Клоот проти Бельгії», в яких обумовлюються певні обставини щодо ризику повторного вчинення підозрюваним злочину, то апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на те, що при дослідженні обставин щодо наявності ризиків, у тому числі ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, необхідно виходити із сукупності факторів на підтвердження чи спростування цих обставин, про що неодноразово висвітлювалось Європейським судом з прав людини у рішеннях.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, прокурор, слідчий повинні довести обставини, які б свідчили про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Щодо обставини, які б свідчили про неможливість завершення досудового розслідування, то суд апеляційної інстанції вважає невірним висновок слідчого судді з цього приводу, так як дані матеріалів провадження свідчать, що прокурор довів неможливість його завершення в силу необхідності проведення слідчих та процесуальних дій, які наведені у клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо не зазначення слідчим у клопотанні та не доведення прокурором під час його судового розгляду обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Прокурором також недоведені обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи наведене та виходячи з наданих учасниками судового розгляду вказаного клопотання доказів, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є достатнім застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21 години до 7 години наступного дня та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також беручи до уваги строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, який продовжено до 7 березня 2018 року, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 6 березня 2018 року включно.
Керуючись ст. 197, 199, 376, 405, 407, 412, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2018 року, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_27 , яке погоджене прокурором ОСОБА_28 про продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
Застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 6 березня 2018 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 години до 7 години наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, з числа, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
?носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Строк дії ухвали закінчується 6 березня 2018 року (включно).
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: