№707/171/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000061 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, розлученої, не працюючої, раніше не судимої, на утриманні неповнолітню дитину,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 09 січня 2017 року близько 22 год. 45 хв. знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , раптово, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, нанесла останній один удар правою ногою в область лівого коліна та один удар ногою в ліве стегно, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді садна лівого стегна, забоїв з набряками та крововиливами м`яких тканин лівого стегна та обох колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/91 від 17 січня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути при вказаних обставинах.

Обвинувачена у судовому засіданні винуватою себе не визнала та показала, що на початку січня 2017 року потерпіла приходила до неї додому, просила віддати їй чоловіка ОСОБА_7 , хваталася за серце, і говорила, що любить її чоловіка. Після того, як 09 січня 2017 року чоловік пішов до потерпілої і сказав, що зараз повернеться, однак не повертався, вона вирішила сама сходити до нього. До домоволодіння потерпілої вона потрапила через забор, постукала у вікно, внаслідок чого розбила його. Вийшов її, на той час, чоловік і виштовхав її з двору. До «времянки» вона не заходила і тілесних ушкоджень потерпілій не наносила.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілої, яка у судовому засіданні показала, що 09 січня 2017 року до неї зателефонував чоловік обвинуваченої - ОСОБА_7 , який повідомив, що посварився з дружиною. Після цього він прийшов до неї, вони подивилися телевізор та він задрімав. Обвинувачена перелізла через 2-х м. паркан, розбила шибки вікна. Вона розбудила ОСОБА_7 , який відчинив двері обвинуваченій. Остання відкинула його в сторону і забігла до неї, вдарила правою ногою в ліву голень ноги, потім схватила за голову і била 3-4 рази об своє коліно. Сама вона ударів обвинуваченій не наносила, оскільки все відбувалося дуже швидко і вона лише намагалася захиститися від ударів. ОСОБА_7 виштовхав обвинувачену за двері, однак вона знову забігла до кімнати і нанесла удар ногою в коліно. Обвинувачена була у стані сп`яніння, кричала, щоб її чоловік забирав свої речі і повертався додому, однак він відмовлявся. Після цього вона викликала опергрупу та повідомила, що ОСОБА_6 побила шибки і її. Знімати побої вона їхати відмовилася, однак вночі їй стало зле і на ранок вона викликала швидку допомогу. Її відвезли у Мошнівську ЦРЛ, приклали мазь, зробили 2 уколи, обезболюючі та зробили знімок. З 14 січня 2017 року вона з ОСОБА_7 постійно проживають разом.

- показами свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що 09 січня 2017 року приїхав від батьків з села. Діти повідомили, що матір 07 січня 2017 року поїхала з «ухажером». У зв`язку з цим відбувся скандал з дружиною обвинуваченою по справі, після чого він пішов з дому до потерпілої, запитав чи можна заночувати, після чого заснув у потерпілої. Потерпіла розбудила його і сказала, що прийшла обвинувачена і «уже вікна летять». Він не хотів відчиняти, однак потерпіла сказала відчинити. Він відкрив двері, ОСОБА_6 була нетвереза, влетіла в будинок, вдарила потерпілу в ліву ногу, в голову, тягала по дивану потерпілу за волосся, у зв`язку з чим він відтягнув її за двері на кухню, після чого вона знову забігла у кімнату до потерпілої і продовжила її бити, в коліно і за волосся тягати. Потерпіла у відповідь ударів не наносила. Він повідомив, що жити з нею більше не буде. Після цього викликали опергрупу поліції. Вночі потерпілій стало гірше, у зв`язку з чим на ранок викликали швидку допомогу.

- показами свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні показав, що надійшло повідомлення від чергового близько 12 ночі, взимку, про сімейний конфлікт. Приїхавши на виклик вони зайшли у двір, їх зустрів ОСОБА_7 , який пояснив, що проживає за даною адресою з цивільною дружиною, а колишня дружина прийшла і влаштувала «дебош». На дивані сиділа потерпіла ОСОБА_4 , яка пояснила, що приходила ОСОБА_6 , стукала у вікна, в двері, їй не відчиняли, після чого вона розбила шибку і вони відкрили їй двері. Після цього ОСОБА_6 побила ОСОБА_4 в ногу, тагала за коси. Вони відібрали пояснення і повертаючись назад, побачили по дорозі ОСОБА_6 , яка рухалася їм назустріч, по дорозі. Вони запропонували їй проїхати до наркодиспансеру, оскільки була у стані схожому на алкогольний. Вона не заперечила та сіла в авто. Усю дорогу ОСОБА_6 розповідала, що її чоловік був з коханкою, що вона забігла до них і нанесла пару ударів потерпілій і за це вона відповість. Плакала, була у нетверезому стані, від письмових пояснень відмовилася. Освідування проводилося, на підставі заяви потерпілої та свідка ОСОБА_7 , з якої вбачалося адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_6 ;

- показами свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні показав, що 09 січня 2017 року поступив виклик щодо конфлікту між громадянами. Виїхавши на місце, ОСОБА_4 жалілася, що ОСОБА_6 нанесла їй тілесні ушкодження по нозі, тягала за волосся. Пояснювала, що спочатку їй двері не відчиняли, а потім відкрили, бо це колишня дружина ОСОБА_7 . Відібравши пояснення вони поїхали. Під час руху назад побачили ОСОБА_6 яка йшла їм назустріч. ОСОБА_6 усно пояснювала, що була бійка, і вона понесе за це відповідальність. Після наркодиспансера ОСОБА_6 доставили у райвідділ поліції.

- даними рапорту від 09 січня 2017 року про те, що зареєстровано заяву ОСОБА_4 № 208 від 09 січня 2017 року про те, що колишня дружина чоловіка ОСОБА_6 вчинила сварку;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 10 січня 2017 року о 00.30 ОСОБА_4 про те, що 09 січня 2017 року близько 22 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_2 виник конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Згідно указаного протоколу фізичне насильство застосовувалося, однак ОСОБА_4 від СМЕ відмовилася;

- даними довідки ЧРЛ с. Мошни від 10 січня 2017 року про те, що ОСОБА_4 зверталася у лікарню з діагнозом: забій лівого колінного суглобу, п/шкірна гематома, садна лівого стегна;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 12 січня 2017 року ОСОБА_4 про те, що 09 січня 2017 року о 22 год. 45 хв. у АДРЕСА_2 , заявниці спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 , жителька, АДРЕСА_1 ; Згідно указаного протоколу ОСОБА_4 повідомила, що їй нанесено удар ногою по нозі, вона звернулася 10 січня 2017 року до Мошнівської ЦРЛ та 12 січня 2017 року до обласного бюро СМЕ.

- даними акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 02-01/62 від 12 січня 2017 року про те, що у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: садно лівого стегна, забої з набряками та крововиливами м`яких тканин лівого стегна та обох колінних суглобів. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутою, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 13 січня 2017 року, за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка розказала та показала про подію, що відбулася 09 січня 2017 року, а саме про візит до неї ОСОБА_6 та нанесення останньою їй тілесних ушкоджень;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 15 січня 2017 року, за участю свідка ОСОБА_7 про те, що останній розказав та показав про обставини візиту ОСОБА_6 до домоволодіння ОСОБА_4 та нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- даними висновку експерта № 02-01/91 від 17 січня 2017 року про те, що у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: садно лівого стегна, забої з набряками та крововиливами м`яких тканин лівого стегна та обох колінних суглобів. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин вказаних в протоколах проведення слідчих експериментів від 13 січня 2017 року за її участю та від 15 січня 2017 року за участю свідка ОСОБА_7 ;

- даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 18 січня 2017 року про те, що за результатами огляду домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , виявлено пошкоджене вікно, а саме скло;

- даними постанови Черкаського районного суду від 12 січня 2017 року про те, що 09 січня 2017 року близько 22 год. 45 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 розбила вікно у домоволодінні ОСОБА_4 , вчинила сварку та образливо висловлювалася на її адресу, чим порушила громадський порядок та спокій громадян. У зв`язку з цим ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн;

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої доведена повністю та її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, так як вона спричинила потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченої про те, що вона не заходила в середину приміщення, у якому знаходилася ОСОБА_4 , а лише стукала по вікнах, суд розцінює як форму захисту від обвинувачення та намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Указані покази обвинуваченої спростовуються показами потерпілої та свідка ОСОБА_7 , які детально у судовому засіданні показали, що обвинувачена заходила у приміщення, в якому знаходилася потерпіла та наносила їй тілесні ушкодження, що підтверджено у подальшому відповідними медичними документами. Також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показали у судовому засіданні, що обвинувачена особисто розповідала їм, що нанесла тілесні ушкодження потерпілій і буде нести за це відповідальність.

Суд критично оцінює покази доньки обвинуваченої ОСОБА_10 та куми обвинуваченої ОСОБА_11 , які знаходяться з обвинуваченою у родинних та дружніх стосунках, відповідно.

Так, свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що донька обвинуваченої ОСОБА_10 , яка на той час була вагітною, попросила сходити з нею до ОСОБА_4 , так як до неї пішла розбиратися ОСОБА_6 , через те, що батько пішов ввечері до ОСОБА_4 і не повернувся додому. Оскільки було слизько, темно, вона вирішила сходити з нею до будинку ОСОБА_4 , почули десь далеко гуркіт, однак метрів з 10 не доходячи до будинку почула сварку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у ході якої останній виштовхав обвинувачену з двору. Про те, що билося скло вона не чула і щоб обвинувачена заходила у приміщення, що знаходиться у дворі ОСОБА_4 , вона теж не бачила.

Разом з тим, як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є донькою обвинуваченої, ідучи з ОСОБА_11 до домоволодіння ОСОБА_4 за матір`ю, вони почули, як б`ється скло, що спростовує покази ОСОБА_11 про те, що вона цього не чула. Також свідок ОСОБА_10 показала, що обвинувачена хотіла зайти в хату ОСОБА_4 , однак ОСОБА_7 випхав її з двору. До приміщення чи будинку ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не заходила. Весь час відбувалася нецензурна лайка між Кловичами.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10 суд враховує той факт, що свідки зазначили, що це відбувалося близько 12 год. ночі, вони стояли за 10 м. від будинку, згідно показів потерпілої будинок огороджений 2-х м. парканом, свідки прийшли пізніше за обвинувачену до провулку, на якому розташоване домоволодіння ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_11 піти за матір`ю, яка вже пішла до ОСОБА_4 , таким чином враховуючи проміжок часу, що пройшов до прибуття свідків до указаного домоволодіння та нічну пору доби, свідкам не могло бути відомо заходила обвинувачена до будинку чи іншого приміщення, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_4 чи ні.

Крім того, посилання захисника обвинуваченої на неналежність доказів у справі, зокрема протоколів проведення слідчих експериментів, проведених за участю потерпілої та свідка ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що вони дублюють протоколи допиту указаних потерпілої та свідка, не є обґрунтованим, адже у відповідності до ст. 85 КПК України належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Так, до протоколу проведення слідчих експериментів долучено фототаблиці, за участю потерпілої ОСОБА_4 , згідно якої остання показала, як відбувалися події того вечора та за участю свідка ОСОБА_7 , який показав куди були нанесені удари потерпілій, що відповідно підтверджено і самим текстом протоколу, у якому зафіксовано покази потерпілої та свідка ОСОБА_7 . Крім того, потерпіла і свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили проведення з ними указаної слідчої дії. Таким чином, суд оцінивши протоколи проведення слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка ОСОБА_7 вважає їх належними та допустимими доказами, які у сукупності з іншими доказами спростовують покази обвинуваченої щодо не нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілій.

Посилання сторони захисту на те, що протокол прийняття усної заяви ніде не зареєстрований і не включений в реєстр матеріалів, у зв`язку з чим сторона захисту з ним не ознайомлена, спростовується тим, що було зареєстровано рапорт про прийняття указаної усної заяви у журналі реєстрації заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, що не потребувало повторної реєстрації протоколу прийняття заяви. Так як протокол прийняття усної заяви не є слідчою дією, відповідно у реєстрі матеріалів досудового розслідування про нього не зазначено. Крім того, судом, за клопотанням сторони захисту, до початку судового слідства, після долучення прокурором доказів, було надано можливість стороні захисту ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає показання обвинуваченої у судовому засіданні щодо ненанесення тілесних ушкоджень потерпілій такими, що протирічать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Крім того, за результатами дослідження письмових матеріалів справи та показів учасників процесу судом було встановлено, що подія відбулася у АДРЕСА_2 , а не по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим суд сприймає таку розбіжність у обвинувальному акті, як технічну помилку, оскільки АДРЕСА_1 взагалі не існує, а у наявних у справі матеріалах зазначено, що потерпіла проживає саме по АДРЕСА_2 .

Потерпілою заявлено цивільний позов у розмірі 500 грн. матеріальної шкоди за розбиту шибку та 2000 грн. моральної шкоди.

У обґрунтування матеріальної шкоди потерпіла у позовній заяві зазначила, що вартість розбитої шибки вона оцінює у 500 грн. і що вказані обставини підтверджуються матеріалами досудового розслідування і даними нею поясненнями. Однак, суд констатує, що потерпілою не долучено на підтвердження розміру матеріальної шкоди жодних документів, чеків чи квитанцій, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити вартість пошкодженого скла. Крім того, відшкодуванню у межах розгляду кримінального провадження, підлягає шкода, завдана злочином. Разом з тим, ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, зокрема і за розбиття шибки, тому в межах кримінального провадження указаний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди до задоволення не підлягає.

Що стосується моральної шкоди, яку потерпіла просить стягнути з обвинуваченої у розмірі 2 000 грн., то суд вважає, що оскільки обвинувачена нанесла потерпілій тілесні ушкодження, що спричинило потерпілій фізичні біль та страждання, необхідність звертатися за допомогою до лікарні, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що розмір моральної шкоди визначений потерпілою не є значним, суд вважає, що позов у частині моральної шкоди підлягає до повного задоволення.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка не працює, розлучена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судима, у вчиненому правопорушенні вини не визнала та не розкаялася, пом`якшуючі покарання обставини відсутні, обтяжуючою покарання обставиною є перебування у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, разом з тим суд враховує і причини, якими викликана поведінка обвинуваченої, а тому суд вважає, що штраф буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні,запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 595 грн.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку

Суддя: ОСОБА_1