АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" квітня 2018 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000146 від 07.09.2017 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шепіт, Путильського району Чернівецької області, проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,-
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сторожинецького районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і за його вчинення їй призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме не виїжджати без дозволу органів з питань пробації за межі України, повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися в органи з питань пробації для реєстрації.
Вирішено долю речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 888 грн. 02 коп.
В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 06.09.2017 року під час обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 було виявлено : 6 патронів калібру 7, 62 мм. з маркувальними позначеннями «1790», які згідно висновку експерта № 1528-К від 29.09.2017 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї-7,62 мм. гвинтівковими патронами, призначеними для проведення пострілу з боєвої нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм. (гвинтівка Мосіна, СГД та інших) патрони придатні для проведення пострілів, та речовину, яка знаходилась в металевій банці та поліетиленовому пакеті загальною вагою 328 грама, яка згідно висновку експерта № 909-Х від 27.09.2017 року являється вибуховою речовиною - нітроцелюлозним порохом, які ОСОБА_6 зберігала без передбаченого законом дозволу.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити, на підставі ч.1 ст. 69 КК України, призначити основне покарання за ч.1 ст. 263 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини цієї статті, на підставі ч.1 ст.75 КК України, прийняти рішення про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначити покарання за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, штраф 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що під час судової промови в районному суді просила суд не обирати міру покарання пов`язану з позбавленням волі та іспитовим терміном, просила застосувати суд міру покарання у виді штрафу, вказує, що ніяким чином не уникає покарання, однак таке покарання, як іспитовий термін один рік є для неї проблемою, так як вона проживає в с. Сарата, присілок Перкалаб, це є сама крайня точка Путильського районну Чернівецької області, до цього населеного пункту ніякого громадського чи іншого транспорту не їздить, тобто це відстань 45-50 км до найближчої станції звідки їздять автобуси (с. Шепіт) необхідно йти пішки, якщо ходити на реєстрацію до пробаційної служби 2-3 рази на місяць до смт. Путила, то на одну реєстрацію буде витрачати 2 дні щоб дістатись до смт. Путила, вважає, що районним судом при призначенні покарання не було враховано ряд обставин, які істотно могли б вплинути на призначене покарання, тому вирок районного суду є надто суворим за мірою призначеного покарання, судом першої інстанції не враховано, що злочин нею скоєно вперше, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, патрони виявлені працівниками поліції, залишилися після смерті свекра, її вина в тому, що ці патрони не були викинуті з помешкання, ніякої нарізної чи іншої зброї у неї не було і не було умислу на зберігання патронів, на її думку суд першої інстанції із врахуванням обставин та приймаючи до уваги те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, дійове каяття, молодий вік, позитивну характеристику, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність обставин які обтяжують покарання, мав законні підстави призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити частково, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.
Винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації її дій., тому колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляції.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом роз`яснено належним чином обвинуваченій, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що стосується вимог апеляційної скарги про зміну вироку й призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 263 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Згідно ст. 51 КК України штраф являється менш суворим та м`якшим покаранням ніж позбавлення волі, однак його реальне відбуття погіршує становище обвинуваченого.
Зміна покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, на покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу неможливе, оскільки хоча таке покарання і більш м`яке, однак його необхідно буде відбувати реально, що по суті погіршує становище обвинуваченої.
Апеляційним судом не встановлено порушень матеріального та процесуального права при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , крім того в даному випадку відсутні правові підстави винесення судом апеляційної інстанції вироку.
Районним судом призначено ОСОБА_6 покарання із встановленням іспитового строку.
Факт звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, та обов`язок покладений на підставі ст. 76 КК України - періодично з`являтися в органи пробації для реєстрації є таким, що є занадто обтяжливим та важковиконуваним зважаючи на віддаленість населеного пункту де проживає ОСОБА_6 від місця знаходження органу пробації, відсутність прямого транспортного сполучення.
Тому, з огляду на встановленні апеляційним судом обставини, є підстави для виключення із резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_6 обов`язку періодично з`являтися в органи пробації для реєстрації.
У зв`язку з наведеним апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а вирок районного суду зміні в частині призначеного покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 ,- задовольнити частково.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України,- змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з резолютивної частини вироку суду покладений на ОСОБА_6 обов`язок згідно ст.76 КК України - періодично з`являтися в органи з питань пробації для реєстрації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

17.04.2018 року

(дата засвідчення копії)