Постанова

Іменем України
29 березня 2018 року

м. Київ
справа № 748/1327/16-к
провадження №51-2211 км 18

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 2 ст. 194 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді арешту строком на 6 місяців; за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді арешту строком на 4 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 6 місяців.
Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 30 вересня 2015 року приблизно о 10.40 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неподалік господарства на АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин ножем наніс ОСОБА_8 один удар в обличчя, в шию, порізав їй руку та стиснув руками шию, заподіявши потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Цього ж дня у денний час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території господарства на АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою знищення чужого майна підпалив 16 рулонів сіна, що належало ОСОБА_8 , заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 15 120 грн.
Цього ж дня у денний час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території господарства на АДРЕСА_3 , шляхом розбиття вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон вартістю 308 грн.
25 квітня 2017 року Апеляційним судом Чернігівської області вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено у цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 125 КК у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 194 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. У решті вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів і особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 змінити, пом`якшивши йому покарання. Вважає, що з урахуванням даних про особу винного та пом`якшуючих покарання обставин, виправлення ОСОБА_6 є можливим з призначенням йому відповідно до ст. 69 КК покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або зі звільненням ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу захисника.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК касаційний суд переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Події злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_6 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка вчиненого за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК у касаційній скарзі не оспорюються.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Як убачається з матеріалів справи, переглянувши вирок місцевого суду в апеляційному порядку, вказаних вимог закону апеляційний суд дотримався.
Так, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні трьох злочинів, один з яких є злочином невеликої тяжкості, а два інших тяжкими. При цьому засуджений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, має неповнолітніх дітей.
Повною мірою врахувавши вказані обставини, апеляційний суд правильно призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки та за ч. 2 ст. 194 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, яке є мінімальним та наближеним до мінімального, встановленого санкціями вказаних норм, а також за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, зваживши на спосіб вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, а саме нанесення потерпілій тілесних ушкоджень за допомогою ножа, знищення її майна загальнонебезпечним способом, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, хоча й має неповнолітніх дітей, проте не здійснює їх належне виховання, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлені у справі обставини хоча й пом`якшують покарання, проте істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і не можуть бути підставою для застосування положень ст. 69 КК.
Вирок апеляційного суду в частині призначеного покарання достатньо вмотивований та відповідає вимогам ст. 420 КПК.
На думку колегії суддів, призначене апеляційним судом ОСОБА_6 покарання є справедливим, адекватним характеру вчинених дій, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК, а також для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку апеляційного суду, не встановлено.
За таких обставин, касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3