Провадження №1-кп/331/263/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/263/2018 з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, який має середню технічну освіту, офіційно не працює, розлучений, який має на утриманні неповнолітню дитину 2013 р.н., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений
обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 27.02.2018 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
27 грудня 2017 року, приблизно о 15 годині 47 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний біля будинку 96, звернув увагу на припаркований біля узбіччя автомобіль марки ВАЗ 2110 д/д НОМЕР_1 . Побачивши, що власник залишив вказаний транспортний засіб та направився до торгівельного центру, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відкрив незачинені двері автомобілю ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_1 , та проник до салону вищевказаного транспортного засобу, звідки з заднього пасажирського сидіння таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме:
- мобільний телефон «Nokia» E 72 в корпусі чорного кольору імей : НОМЕР_2 вартістю 590 гривень;
- сім-карту «Київстар» вартістю 40 гривень;
- ремінь шкіряний вартістю 420 гривень;
- портмоне «Great 1» вартістю 480 гривень;
- 1 купюру номіналом 2 долари США, за курсом НБУ станом на 27.12.2017 року 56 гривень,
а всього майна на загальну суму 1505 гривень.
В той час, коли ОСОБА_3 знаходився в автомобілі потерпілого з викраденим майном, його дії були помічені потерпілим ОСОБА_5 , який підбіг до свого автомобіля та став вимагати припинити злочинні дії та повернути його майно. Проте, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії почали носити відкритий характер не зупинився на скоєному, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_5 , втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1505 грн. Однак, на перехресті пр. Соборний та вул. Івана Франка в м. Запоріжжя, був затриманий працівниками поліції з викраденим майном.
Під час досудового розслідування досягнуто угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Так, 22 лютого 2018 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК, уклали угоду про примирення.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення:
1. ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
Час, місце, обставини скоєння ОСОБА_3 злочину відповідає змісту обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у відкритому викраденні чужого майна (грабіж). Фактичні обставини справи визнав, кваліфікацію дій не заперечував.
2. Сукупний розмір шкоди завданої потерпілому ОСОБА_5 не визначався через його повне відшкодування на місці вчинення злочину обвинуваченим.
3. Сторони домовились, що ОСОБА_3 за цей злочин має бути призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, в силу ст. 12 КК України даний злочин не є тяжким.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, потерпілого ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 474, ч. 1 ст. 475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 1-кп/331/263/2018, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 скасувати.
Речові докази:
- ремін шкіряний, гаманець, телефон, пакет- повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5
- зв"язку ключів, технічний паспорт, водійське посвідчення, закордонний паспорт, магнітний ключ, телефон Айфон, серветку, батарейку, пігулки, пластикову карту банку, брилок сигналізація, грошові кошти 2329, 80 копійок - повернути за належністю засудженому ОСОБА_3

- копії товарних чеків зберігати у матеріалах провадження суду.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч. 3 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1