Провадження № 1-кп/161/878/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001139 від 25 жовтня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого помічником оператора АЗС «БРСМ», вдівця, маючого на утриманні батька-пенсіонера, задовільним станом здоров`я, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним лейтенантом запасу, перебуваючи з 09.11.2000 року на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.08.2017 року пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до рішення якої визнаний придатним до військової служби. 18 серпня 2017 року ОСОБА_3 вручено бойову повістку про необхідність прибути 29.08.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого направлення на навчальні збори, які організовані відповідно до розпорядження Генерального штабу Збройних сил України від 28.07.2017 року, начальником Генерального штабу головнокомандувачем Збройних сил України у період з 29.08.2017 року по 27.09.2017. Однак, ОСОБА_3 , будучи попередженим про відповідальність за ухилення від навчальних зборів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, умисно ухилився від проходження навчальних зборів, не прибувши 29.08.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , без поважних на те причин, чим порушив вимоги ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військовому службу».

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 337 КК України.

31 жовтня 2017 року, між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України, в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів.

Сторони погодили що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 зазначеного в санкції ст.337 ч.2 КК України покарання у виді штрафу в розмірі шістсот п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень ( 850 грн.).

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч.2 ст. 337 КК України, в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як невеликої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду від 31 жовтня 2017 року по кримінальному провадженню № 0001139 від 25 жовтня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури Волинської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд впродовж тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1