У Х В А Л А

Іменем україни

30.03.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді заяву прокурора Прокуратури Закарпатської області про виправлення описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 року у цій справі, винесеній за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 1-кп/308/964/17 (справа № 308/10565/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 від 09.04.2014 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струмківка, Ужгородського району, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
Прокуратура Закарпатської області звернулася до суду із заявою в порядку ст. 379 КПК України про виправлення описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 року у цій справі, щодо винності особи та результатів розгляду кримінального провадження судом.
Як зазначено у ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 року у цій справі було звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, - на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Слід зазначити, що відповідно до п. 43, 43 рішення Європейського суду з прав людини від 21 вересня 2006 року у справі "Грабчук проти України" (Заява N 8599/02), практика Суду встановлює, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною (див. Daktaras v. Lithuania, заява N 42095/98, п. 41, ECHR 2000-X; A.L. v. Germany, заява N 72758/01, п. 31, від 28 квітня 2005 року). Питання, чи порушує твердження посадової особи принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене (див. Daktaras, цитоване вище, п. 43). Межі п. 2 ст. 6 Конвенції не обмежуються порушенням кримінальної справи, а поширюються на судові рішення, прийняті після того, як переслідування було припинено (див. Nolkenbockhoff, цитоване вище, п. 37; та Capeau, цитоване вище п 25) або після засудження (див., зокрема, Sekanina v. Austria, рішення від 25 серпня 1993, п. 30, Series A no. 266 А; та O. v. Norwau, заява N 29327/98, ECHR 2003-II).
Від Суду, таким чином, вимагається встановити, чи результат кримінального провадження проти заявниці у цій справі дозволяв сумніватись у невинуватості заявниці, хоча винуватість її доведено не було.
Як зазначено Верховним Судом України у Аналізі судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності від 01.02.2014 року суди, закриваючи справу і звільняючи особу від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, в резолютивній частині постанови помилково визнавали таку особу винуватою у скоєнні злочину.

В ході розгляду зазначеної справи судом було встановлено, що обвинувачений визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі та наслідки такого закриття наполягав на його закритті.
Слід зазначити, що терміну «судове слідство» КПК України (2012 р.) не вживає, а судовий розгляд, процедура, якого передбачає дослідження доказів, є наступною, після підготовчого, стадією судового провадження, потреба в якій, через наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 284, пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України, і статтею 49 КК України, в даному випадку не виникла.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки норми КПК України передбачають можливість розгляду такого клопотання у підготовчому судовому засіданні, а потреби у проведенні судового розгляду не було, судом не встановлювалося, чи результат кримінального провадження проти заявника у цій справі дозволяв сумніватись у невинуватості заявника, хоча винуватість його доведено не було, відтак у суду відсутні підстави визнавати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, та вносити таке рішення у резолютивну частину ухвали.
Проте, за текстом ували судом було зазначені відповідні норми законодавства та висновок про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, проте помилково не було винесено відомості щодо закриття провадження у цій справі у резолютивну частину ухвали, тому зазначена описка підлягає виправленню шляхом доповнення резолютивної частини ухвали другим абзацом наступного змісту: «Кримінальне провадження закрити у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України», а клопотання задоволенню в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 379, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву прокурора Прокуратури Закарпатської області про виправлення описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 року у цій справі задовольнити частково.
Виправити описку у резолютивній частині ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 року у справі № 308/10565/17 доповнити її другим абзацом наступного змісту:
«Кримінальне провадження закрити у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України».
В задоволенні решти вимог за заявою відмовити за необґрунтованістю.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1