н/п 1-кп/490/910/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2017 року біля 04.00 годин ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по вул. ГІушкінській, 37 А в м.Миколаєві. Скориставшись ключем від вхідних дверей, який лежав в електрощитку, розташованому на стіні приміщення кафе, про який він знав заздалегідь, так як раніше працював в кафе офіціантом, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що нікого не було в самому приміщенні кафе та на літньому майданчику біля нього, відімкнув вхідні двері та проник до приміщення кафе, звідки таємно викрав гроші в сумі 3000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 .. Після чого, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 3000 гривень. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставини, він вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 3000 грн. з приміщення кафе «Гаванна мама». Крадвіжку вчинив у зв`язку із збігом важких сімейних обставин, так як його цивільна дружина вагітна, та необхідно було сплатити за оренду квартири, щоб не залишитись без житла. У вчиненому щиро кається. Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин. Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький. Орган пробації важає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе.
Зурахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Одночасно, зважаючи на особу обвинуваченого та наявність пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання . Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Цивільний позов по справі не заявлений.
Речовий доказ: диск з відеозаписами на ньому в кількості 4-х файлів, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалалх кримінального провадження. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: диск з відеозаписами на ньому в кількості 4-х файлів, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалалх кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1