АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1584/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/959/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.258-3 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.11.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.11.2017 року обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000109 від 05.12.2016 року; № 0000118 від 23.12.2016 року; № 0000119 від 23.12.2016 року; № 0000103 від 05.12.2016 року; № 0000105 від 05.12.2016 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повернуті прокурору.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що в обвинувальних актах в порушення вимог КПК України не міститься фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, не вказано місце вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Крім того з обвинувального акту не вбачається коли саме була утворена терористична організація «ДНР», чи відносяться ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до осіб, з яких первісно виникла терористична організація, чи їх прийняли до вже існуючої організації, не вказано, точної дати вступу обвинувачених до терористичної організації, а зазначено лише проміжок часу з березня по квітень 2014 року, не зазначено час, протягом якого, обвинувачені сприяли тероризму.

Крім того зазначив, що в обвинувальних актах не вказано жодної конкретної обставини злочину, а саме: в який спосіб велася пропаганда та поширювалась ідеологія тероризму ( чи організовували, брали участь обвинувачені в мітингах або інших заходах, чи когось агітували, чи розповсюджували листівки або інші друковані видання або діяли у іншій спосіб), як обвинувачені викликали у населення та представників органів влади страх розправи (чи велись кримінальні провадження щодо когось, хтось позбавлявся волі, або нечемно спілкувались, з ким саме, або що саме робили обвинувачені). В актах лише зазначено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 приймали участь в «ДГУ МВД ДНР» та які функції цього органу у складі терористичної організації «ДНР», які обов`язки виконували обвинувачені у складі «ДГУ МВД ДНР» в актах не зазначено.

Крім того послався, що прокурором не надано відомостей щодо місця проживання обвинувачених, знаходження обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у міжнародному або міждержавному розшуку, що є порушенням права обвинувачених на захист, на можливість бути присутніми у судових засіданнях та на справедливий суд.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор в кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2017 року скасувати, обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Також прокурор просить скасувати ухвали Червонозаводського раойнного суду м. Харкова від 26 липня 2017 року та 24 листопада 2017 року про об*єднання кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за обвинуваченням за ч.1 ст.258-3 КК України в одне провадження.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається, що обвинувальний акт складено у відповідності з чинним КПК України, а саме ч.2 ст. 291 КПКУкраїни. Обвинувальний акт містить адреси обвинувачених, які встановлені слідчим. Зясування обставин, чі знаходяться особи в міжнародному розшуку не передбачено ст. 314 КПК України. Прокурор також вважає, що фактичні обставини , встановлені під час досудового розслідування грунтовно викладені у відповідних процесуальних документах із зазначенням всіх ознак інкримінованого їїм злочину. Твердження суду , що обвинувачення є неконкретним, прокурор вважає необгрунтованими.

Також прокурор вважає, що суд вийшов за межі вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, оскільки дав оцінку зібраним доказам.

Прокурор вважає безпідставним обєднання в одне кримінальне провадеження обвинувальних актів стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , оскільки ці особи обвинувачуються у скоєнні злочину кожен безпосередньо а не в співучасті.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу ; пояснення захисника, яка підтримала апеляціну скаргу прокурора лише в частині безпідстаності обєднання кримінальних проваджень; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає , зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Обвинувальний акт відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , але й формулювання обвинувачення.

В порушення цих вимог закону обвинувальні акти відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 не містять формулювання обвинувачення, а лише вказівку , що вказаним особам було повідомлено про підозру за ч.1 ст. 258-3 КК України , викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація їх дій.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) є обставиною, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.

Тому посилання суду на необхідність зазначення у фактичних обставинах кримінального правопорушення часу створення терористичної організації , часу протягом якого обвинувачені сприяли тероризму , місця вчинення злочину, конкретизації безпосередніх злочиних дій обвинувачених є обгрунованим.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Згідно ч.1 ст. 348 КПК Україн и, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення , встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Згідно вимог ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює обвинувальний вирок, в ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України , під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З врахуванням зазначеного , ухвала суду першої інстанції щодо недоліків обвинувального акту є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Надаючи оцінку доводам апеляціної скарги прокурора щодо безпідставності об*єднання в одне кримінальне провадження проваджень стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 колегія суддів вважає їх обгрунтованими.

Хоча вказані особи обвинувачуються в участі та сприянні однієї терористичної організації , але обвинувальні акти не містять даних щодо вчинення цими особами злочину у співучасті. Фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах, також не містять даних, що дії вказаних осіб якимсь чином повязані між собою , або цим особам було відомо про протиправні дії інших обвинувачених.

За таких обставин відповідно до вимог ст.217,334 КПК України суд першої інстнції не мав достатніх підстав для обє*днання вказаних проваджень.

Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо об*єднання кримінальних проваджень окремому апеляціному оскарженню не підлягає; в повноваження апеляціного суду щодо перегляду судових рішень не входить можливість розєднання проваджень; обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з вказаних вище причин, а слідчий та прокурор в кримінальному провадженні є самостіними в прийнятті процессуальних рішень, то вказані особи не позбавлені права прийняти в порядку ст. 217 КПК України рішення щодо виділення в окреме провадження кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , якщо вважають, що це не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року про повернення прокурору обвинувальних актів в об*єднаному крмінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -