Справа №718/82/16-к
Провадження №1-кс/718/284/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 звернулась до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що прокурором ОСОБА_5 в порушення вимог ст.ст.91-94 КПК України 13.07.2017 року винесено постанову про відмову у задоволенні поданого нею 11.07.2017 року клопотання про проведення слідчі дії щодо встановлення адреси її зареєстрованого місця проживання із зазначенням адреси житла та внесених даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Постанову вважає неправомірною, оскільки вона мотивована тим, що її клопотання, як потерпілої, не має жодного значення для вказаного кримінального провадження, що спотворює загальні засади КПК України, а тому просила скасувати таку постанову, зобов`язати прокурора задовольнити її клопотання та витребувану інформацію долучити до матеріалів кримінального провадження як доказ.
Заслухавши заявника, яка підтримала заявлені вимоги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як передбачено ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1 ст.223 КПК України).
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні внесеного ОСОБА_4 клопотання, прокурором висловлено позицію з приводу того, чи є запитувана ОСОБА_4 інформація доказом у даному кримінальному провадження та надано йому оцінку, що є порушенням передбачених статтею 94 КПК України вимог, а тому скаргу з наведених підстав слід задовольнити.
Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 55, 84, 91-94, 303, 304, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 13.07.2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 11.07.2017 року у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.12.2012 року.

Зобов`язати прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 витребувати інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 із зазначенням адреси житла та внесених даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації та долучити вказану інформацію до матеріалів кримінального провадження № 0000062 від 04.12.2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :