А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Великий Бичків, Рахівського району, мешканцю АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України
в строк до 8 січня 2018 року включно, без визначення розміру грошової застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 6 листопада 2017 року близько 23 години 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з пасажирами: ОСОБА_10 , 1994 року народження, ОСОБА_11 , 1999 року народження, ОСОБА_12 , 1999 року народження, ОСОБА_13 , 1996 року народження та ОСОБА_14 , 1994 року народження рухаючись автодорогою «Мукачево-Рогатин-Львів» по вулиці Січових Стрільців в селищі міського типу Великий Бичків, Рахівського району, в напрямку центру, біля приміщення кафе "Нон-стоп", не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушуючи вимоги п.п. 1.10, 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, виїхав за межі автодороги, де допустив наїзд на дерево породи «Горіх». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля ОСОБА_13 - помер на місці події; ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - померли в кареті швидкої медичної допомоги; ОСОБА_10 отримав ТУ у вигляді важкої політравми, ЗЧМТ, забою головного мозку, мозкової коми, забою грудної клітки справа, перелому ребер з права, тупої травми живота, поміщений в реанімаційне відділення Рахівської РЛ; ОСОБА_14 отримав ТУ у вигляді важкої політравми, забою головного мозку, закритого перелому лівої плечової кістки, закритого перелому правої стегнової кістки, відкритого перелому обох кісток правої гомілки, закритого перелом обох кісток лівої гомілки, поміщений в реанімаційне відділення Рахівської РЛ.
07.11.2017 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді, підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стала наявність в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, ризиків неналежної процесуальної поведінки та відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти доведеним у кримінальному провадженні ризикам.
При цьому, слідчий суддя констатувавши, що ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив загибель трьох людей, прийшов до висновку про незастосування застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Насамперед захисник оспорює факт перебування його підзахисного в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП. Вказує, що дана обставина має бути підтверджена висновком судово-токсилогічної експертизи , на підставі лабораторних досліджень біологічного матеріалу освідуваної особи, втім стан сп`яніння ОСОБА_6 орган досудового розслідування обґрунтував висновком огляду на стан сп`яніння, який проводив черговий лікар лікарні , що не можна вважати належним доказом на підтвердження цього факту . Захисник вважає, що поза увагою суду залишився і той момент, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав, щиро кається, готовий відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду, жоден з потерпілих на сьогоднішній день не має до нього претензій, має позитивні характеристики за місцем проживання, веде активний та здоровий спосіб життя, до кримінальної відповідальності не притягувався, його мати часто хворіє та потребує догляду, а злочин у якому він підозрюється відноситься до необережних злочинів. Просить врахувати, що доказів, які б підтвердили неможливість застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу немає. Щодо заявлених слідством ризиків, то такі на думку захисника так само нічим не підтвердженні, більше того основні свідки та потерпілі у кримінальному проваджені встановлені та допитані, що виклює можливій вплив на них з боку підозрюваного. Не враховано також, що сам підозрюваний під час ДТП отримав значні тілесні ушкодження і потребує кваліфікованого медичного огляду та допомоги психолога.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про пілтримання апеляційних вимог, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який просив змінити запобіжний захід на більш м`який, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін з врахуванням того, що всі п`ятеро потерпілих померли, що стан алкогольного сп`яніння підозрюваного в час керування автомобілем, підтверджений висновком судово-медичної токсикологічної експертизи, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги та подані сторонами відомості, на які вони посилалися під час своїх виступів, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що не оспорюється апелянтом в апеляційній скарзі.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним , а саме у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, його наслідки. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування, виїхати за межі місця проживання, впливати на свідків та потерпілих чи іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Таким чином, доводи захисників про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.
Апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Посилання захисника на незадовільний стан здоров`я підзахисного ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять медичного висновку, який би свідчив про те, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють його утримання під вартою чи він має травми, пов`язані з ДТП, які потребують невідкладного лікування. Не надано таких доказів захисником і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Поряд з цим, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи, в якій він утримується.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність претензій з боку потерпілих до ОСОБА_6 , то убачається, що потерпілі подали заяви стосовно відсутності претензій майнового характеру, що може бути враховано судом під час розгляду кримінального провадження по суті як пом`якшуюча обставина, а не про застосування запобіжного заходу. Щодо незадовільного стану здоров`я його матері ОСОБА_15 , то такі хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Не заслуговують на увагу й посилання захисника про те, що його підзахисний під час керування автомобілем не перебував у стані сп`яніння, оскільки таке твердження спростовується представленим прокурором у судовому завданні Висновком експерта №1915 щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в якому констатовано факт вмісту алкоголю у його крові з результатом 0, 41 %.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Хоча підозрюваний молодий за віком, характеризується позитивно, раніше до відповідальності не притягувався, однак подія ДТП за його участю викликала великий резонанс, оскільки всі 5-ро пасажирів його автомобіля, в тому числі рідний брат, загинули, відтак суспільні інтереси превалюють на індивідуальними, а тому апеляційний суд не приходить до переконання, що на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід буде достатнім для дотримання процесуальної поведінки .
Крім того, апеляційний суд врахуває і те, що загиблі були його друзями, а тому перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Апеляційний суд зважає і на те, що обвинувачений проживає в прикордонному районі, суміжному з Румунією, тому є побоювання, що він може ухилитися від слідства та суду, перемістившись на територію іншої держави, чим перешкодить кримінальному провадженню. Також апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_6 немає постійного місця роботи, виїзжав на заробітки за межі області, а тому існує ризик в тому, що він може скритися від слідства і суду .
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає .
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 9 листопада 2017 року, якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: