УХВАЛА

09 січня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 представника власника майна адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 яке погоджено із прокурором про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту на автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши зберігати вказаний транспортний засіб на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України «Інформ- Ресурси», за адресою: м. Рівне вул. Київська, 110-ж, встановивши заборону власнику автобуса, чи будь-якій іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватись чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автобусом до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 24.12.2017, приблизно о 19 год. 55 хв., ОСОБА_6 керуючи автомобілем ТОYОТА СAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі Київ - Чоп, зі сторони м. Київ в напрямку м. Рівне, на 321 км + 500 м вказаної дороги, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину поза межами пішохідного переходу у невстановленому для цьому місці, справа на ліво по ходу руху вищевказаного автомобіля, та від удару впала на проїзну частину автодороги. В цей час ОСОБА_8 керуючи автобусом «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Київ в напрямку м. Рівне, допустив переїзд лежачої ОСОБА_7 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 загинула на місці події.
Відомості за даним фактом внесене 24.12.2017 до ЄРДР за№0000275, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
24.12.2017 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на даний час знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси», за адресою: м. Рівне вул. Київська, 110-ж.
25.12.2017 автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Враховуючи те, що автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автобуса будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автобус з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автобусом (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного автобуса та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.
Крім того, у даному кримінальному провадженні по зазначеному вище транспортному засобу необхідно призначити судову інженерно-транспортну експертизу із транспортно-трасологічним дослідженням та судову інженерно- транспортну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу.
Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.
Повернення автобуса власнику може позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про арешт майна підтримали з підстав зазначених в клопотанні, просять суд його задоволити.
Представник власника майна адвокат а ОСОБА_5 в судовому заперечив з приводу задоволення клопотання щодо накладення арешту на майно. Пояснив, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає до задоволення.
Заслухавши пояснення слідчого, представника власника, думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст. 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 24.12.2017 до ЄРДР за № 0000275, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відомості за даним фактом внесене 24.12.2017 до ЄРДР за№0000275, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
24.12.2017 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на даний час знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси», за адресою: м. Рівне вул. Київська, 110-ж.
25.12.2017 автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, а саме на автобус «БАЗ А079.14», реєстраційний номер НОМЕР_1 .. Не надав документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того слідчий не надав жодних підтверджуючих пояснень з приводу внесеного ним клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 яке погоджено із прокурором про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1