АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/4934/14-к Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 11-СС/790/1603/14 ОСОБА_1
Категорія: ст. 194 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2014 року, якою застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави, -
В С Т А Н О В И Л А :
13 листопада 2014 року слідчий слідчої групи СУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Клопотання вмотивовано тим, що в травні 2014 року ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Сіверськ Артемівського району, Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так названої «Донецької народної республіки», таким чином, дії ОСОБА_7 та невстановлених осіб носили тривалий характер, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення, Рязанцев під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні вогнепальну зброю та боєприпаси, міг бути причетний до дій по їх незаконному придбанню, перевезенню та переховуванню. На даний час зброя і боєприпаси не вилучені в повному обсязі і є підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний зможе їх знищити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності.
13 листопада 2014 року слідчий суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області задовольнив клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та що перебуваючи на свободі підозрюваний зможе знищити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності зброю та боєприпаси.
З таким рішенням суду не погодився захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2014 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник підозрюваного ОСОБА_8 вважає, що слідчий суддя при обґрунтуванні своєї ухвали в порушення вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, в її мотивувальній частині не відзначив, які саме заперечення навів захисник підозрюваного проти обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та якими саме показаннями свідків, зібраними у кримінальному провадженні, спростовуються ці заперечення, які слідчий суддя відхилив. Зокрема, прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 переховувся від органу досудового розслідування та перешкоджав кримінальному провадженню. Також слідчий суддя не дослідив жодного оригіналу письмових документів кримінального провадження, а лише їх копії, а в самій ухвалі не аргументував своїх висновків хоча б з коротким посиланням на те, що саме засвідчили свідки відносно протиправної діяльності ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 91 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та що підстав для її скасування не вбачається; перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст.ст.177,178 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання; данні, які характеризують особу, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди.
При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя, згідно з вимогами ст.ст.177,178, 183 КПК України, в повному обсязі врахував, передбачені законом обставини та обґрунтовано дійшов до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею враховано вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, важкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним в скоєні вказаного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.260 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та може незаконно впливати на потерпілих, що перебуваючи на свободі підозрюваний зможе знищити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності зброю та боєприпаси.
Слідчим суддею враховані данні про особу ОСОБА_7 , вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, репутацію підозрюваного, його спосіб життя та ставлення до скоєного злочину.
Крім того, відповідно до Закону України № 1689-У11 від 07.10.2014 року, щодо доповнення частиною 5 статті 176 КПК України, який набрав чинності 31.10.2014 року запобіжні заходи у вигляді особистого забов*язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, а тому підстав для скасування ухвали не вбачається.
Вважаючи наведене, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2014 року, якою застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -