Справа № 1-27/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року М.Кіровоград

Кіровський районний суду М.Кіровограда в складі:

головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

з участю прокурора Лєбєдєвої Р.С.

адвоката ОСОБА_1

представника цивільного

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу про

обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-н України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружена, військово не зобов'язана , мешкає: АДРЕСА_1, пенсіонерка, раніше не засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2009 року приблизно о 16.30 ОСОБА_3 маючи намір на умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених в ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я і реалізуючи його знаходячись за місцем проживання своєї знайомої - ОСОБА_4, за адресою АДРЕСА_2, з метою забрати свої документи на належну їй квартиру, які вона дала їй на зберігання, в ході раптово виниклих між ними неприязних стосунків, діючи навмисно, обвинувачена ОСОБА_3 зламала потерпілій ОСОБА_4 палець лівої руки, чим спричинила їй згідно висновку судово-медичної експертизи №47 від 24.02.2009 року - тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини діафіза основної фаланги пальця лівої кисті, садна в ділянці 4,5 пальців лівої руки, -тілесні ушкодження, що відносяться до середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров'я.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину, передбаченого ч.І ст. 122 КК України визнала частково та пояснила, що 02.01.2009 року їй подзвонила ОСОБА_4 і почала її звинувачувати в тому, що вона писала їй на роботу, якісь листи, якими на неї звела наклеп, через що в неї були проблеми, тому вона злякалась і на наступний день 03.01.2009 року в 16.00 - 16.30 годині прийшла до ОСОБА_4 додому - АДРЕСА_3, щоб забрати свої документи на спільно належну, їй і її чоловіку - ОСОБА_5, квартиру АДРЕСА_4. Двері

квартири були відчинені, тому вона відчинила двері і увійшла в коридор, а ОСОБА_4 вийшла з спальні і сказала, що доведе їй, те що листи писала вона, при цьому направилась на кухню, в свою чергу вона залишилась стояти в коридорі і переконувала, що вона ніяких листів не писала. Коли ОСОБА_4 пішла на кухню, вона підійшла до шафи в коридорі на якій лежали її документи на квартиру, вона знала про те, що вони там, так як їх було видно, а також тому що вона сама їх з ОСОБА_4 туди клала. Але документи забрати в неї не вийшло, тому що шафа висока і їй вистачило зросту тільки, щоб документи трохи підтягнути до краю шафи. В цей момент вийшла ОСОБА_4 з кухні, а вона стояла обличчям до шафи і ОСОБА_4 обхопила її руками за плечі та грудну клітину, ніби взявши в „замок". Вона скинула її руки з плечей, тоді ОСОБА_4 потягнула її на себе та відійшла на два кроки назад, в цей момент та схопилась за шафу, щоб втриматись. ОСОБА_4 знову схопила її як попередньо в „замок" та сказала, що їй документи не віддасть, а віддасть її чоловікові ОСОБА_5. Після чого вона поштовхом своїх рук скинула з себе руки ОСОБА_4, при цьому від даного поштовху в неї розстібнувся ґудзик на полушубку та з голови злетіла норкова шапка, яка була в той день на ній. За пальці якої небуть із рук ОСОБА_4 вона не чіплялась. Врешті-решт їй вдалося дотягнутись до документів і вона схопила пакет з документами, та не обертаючись швидко покинула квартиру, при цьому в дверному проході ОСОБА_4 по спині та по голові нанесла їй 2-3 удара, як їй здалося палицею, точніше сказати не змогла, так як не оберталась. Після чого вона пішла додому. Також вона повідомила, що в квартирі ОСОБА_4 в той день була одна без ОСОБА_6 Хоча з нею знайома так як це її сусідка яка, живе на поверх вище неї, але до ОСОБА_4 вона її ніколи не водила. Що під час вище вказаних подій крім неї та ОСОБА_4 В квартирі нікого не було, та ніхто не заходив. Що вона точно не знає чи могла заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому пальця.

В скоєному щиро кається, просить суд суворо не наказувати, не згодна з розміром моральної шкоди.

Крім показів підсудної її вина підтверджується наступними доказами:

Допитана, в ході судового засідання потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 03.01.2009 року приблизно о 12.00 год. в неї була телефонна розмова з її кумою ОСОБА_3, з якою вони підтримують дружні відносини з 1992 року, під час якої вона повідомила ОСОБА_3, що знає про те, що це вона на неї здійснила наклеп через який у в неї були проблеми на роботі. Під час цієї розмови по телефону ніхто нікого не ображав та не погрожував, розмова була в помірному тоні.

Приблизно о 16.30 годині до неї подзвонили в двері, коли вона спиталась „Хто?" їй відповів жіночій голос „Відчини". Голос вона не впізнала, але відчинивши двері побачила на сходинковій площадці жінку, яку візуально впізнала як сусідку ОСОБА_3, ОСОБА_6. Разом з ОСОБА_6 була ОСОБА_3, яка після того як вона відчинила двері вийшла вперед і пішла першою на неї, при цьому ОСОБА_3 своїми руками відштовхувала її в квартиру, а ОСОБА_6 йшла за нею, та ніяких дій відносно неї не вчиняла. Вона намагалась захищатись від відштовхувань ОСОБА_3, при цьому у відповідь вона не відштовхувала ОСОБА_3, а лише словесно намагалась її зупинити. При цьому вона відходила назад тау опинилась спиною до дверей туалету, що розташований в коридорі, ОСОБА_3 якимось чином розвернулась та опинилась спиною до неї в притул, ОСОБА_3 притискала її своїм тілом до дверей туалету, а рукою намагалась дотягнутись до шафи, яка також стояла в коридорі, де на верху лежали документи чоловіка ОСОБА_3, які ОСОБА_3 сама принесла їй додому приблизно місяць назад, так як ОСОБА_3 довіряла їй документи, котрі стосуються теперішнього її розлучення з чоловіком. Таким чином ОСОБА_3 тягнулась до документів та відірвала планку шафи, при цьому говорила своїй подрузі ОСОБА_6, що документи на шафі. Коли ОСОБА_3 опинилась спиною до неї, то вона обхопила ОСОБА_3 руками за плечі. Цим замком вона намагалась її стримати, щоб ОСОБА_3 не дотягнулась до

документів, які знаходились на шафі. Коли ОСОБА_6 підійшла до неї вона схопила лівою рукою її, щоб та теж не могла схопити документи. Це тривало декілька хвилин, коли в квартиру зайшов сусід з квартири №42 - ОСОБА_7. В цей момент, ОСОБА_3 вирвалась та знаходячись в неї за спиною схопила її за вказівний палець лівої руки, вивернула його в іншу сторону. В цей момент вона відпустила ОСОБА_3 і ОСОБА_6 та відчувши різку біль в пальці, побачила, що він вивернутий в інший бік. В цей момент ОСОБА_3 схопила з шафи документи свого чоловіка, пробігши повз ОСОБА_7, вибігла разом з ОСОБА_6 з квартири через відкриті двері. При цьому так хлопнули дверима, що зламались ключі, котрі знаходились в замковій скважині вхідних дверей в квартиру. Олег сказав їй викликати міліцію, вона так і зробила. Цього ж вечора вона в травмпункті зробила рентгенівський знімок та виявила перелом другого пальця лівої руки. їй удари ніхто не наносив, вона також нікому ударів не наносила.

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що 03.01.2009 приблизно о 16.30-17.00 годині він повертався додому від гостей і піднявшись до своєї квартири №42, він побачив, що вхідні двері в квартиру №41 привідкриті, в якій проживає його сусідка ОСОБА_4, з якою він підтримував сусідські відносини. Його увагу привернуло те що, із-з дверей він почув голосну розмову, а також, було чути нецензурну лайку. Коли у сусідки відкриті вхідні двері, то він не може потрапити до свого житла, до того ж він зрозумів, що в його сусідки щось трапилось та вирішив зайти до неї. Відкривши до кінця двері сусідки він побачив у вітальні з лівої сторони біля шафи, яка знаходилася на відстані від нього приблизно 1,6-2 метри, трьох жінок: перша його сусідка - ОСОБА_4 котра стояла до нього обличчям, притулившись спиною до дверей туалету, попереду не стояла жінка похилого віку, яку він знає візуально, так як бачив її не одноразово, коли вона приходила до його сусідки. Але хто вона він не знає. Невідома йому жінка стояла до нього обличчям і спиною до громадянки ОСОБА_4. Третя жінка стояла спиною до гр. ОСОБА_7В та обличчям до жінок, на відстані приблизно витягнутої руки від другої жінки. ОСОБА_7 звернув увагу на те, що жінки штовхаються між собою хапаючись при цьому за одяг, але саме ударів він не бачив. Він одразу ж зрозумів що щось трапилось і підійшов у притулок до жінки яка стояла до нього спиною та, яка намагалась взяти щось лівою рукою, що лежало на шафі, а правою намагалась відірватись від його сусідки ОСОБА_4, яка утримувала її за одяг та не давала їй можливості дістати щось з поверхні шафи. Коли ОСОБА_7В підійшов у притулок, він взяв жінку за плечі яка стояла до нього спиною та відтягнув її від двох жінок, та в цей момент ОСОБА_4 схопилась за жінку, котра стояла попереду снеї двома руками, до цього вона тримала дану жінку однією рукою. Жінку, що він обхопив руками, він бачив в обличчя та при зустрічі зможе впізнати. Жінка, котра знаходилась в обіймах ОСОБА_4 почала вириватись, при цьому схопила пальці ОСОБА_4 та вивернула їх в протилежну сторону, в результаті чого звільнилась, при цьому ОСОБА_4 закричала. Одразу після звільнення жінка схопила з шафи пакет і проходячи повз нього швидко покинула квартиру, дана жінка також була з запахом спиртного, котру при зустрічі він також зможе впізнати. ОСОБА_4 пожалілась на сильний біль в пальцях лівої руки, він їй порадив викликати міліцію та швидку допомогу, а сам пішов додому.

Свідок ОСОБА_6 пояснила , що 03.01.2009 року вона з ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на адресу АДРЕСА_5 не приходила.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 а.с. 31 Висновком судово-медичної експертизи №47 від 30.01.2009 року, а.с.38 Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 30.01.2009 року за участю свідка ОСОБА_7 О.В.а.с.46

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 30.01.2009 року за участю

потерпілої ОСОБА_4 Л.А.а.с.44

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.02.2009 року за участю обвинуваченої ОСОБА_3 Р.П.а.с.60

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №47 від 24.02.2009 року, а.с.68 З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії підсудного за ч.І ст.122 КК України, як умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров 'я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудної ОСОБА_3 на її користь моральної шкоди в розмірі 25000 грн., пославшись на ті обставини, що рука постійно знаходилась в гіпсу, не могла працювати, за допомогою зверталась до сусідів та сторонніх людей, палець не відновив своєї функції, постійно болить чим приносить їй страждання та незручності. Все це в сукупності спричинило загострення гіпертонічної хвороби та остеохондрозу в результаті чого змушена звертатись за постійною медичною допомогою.

Підсудна ОСОБА_3П позовні вимоги не визнала та зазначила, що умислу у неї на спричинення тілесних ушкоджень не було, однак потерпіла отримала тілесні ушкодження, а тому просить заявлені вимоги задовольнити частково та готова відшкодувати ОСОБА_4 не більше 300 грн. так як вона пенсіонер, не працює, пенсію отримує мінімальну.

Позовні вимоги заявлені потерпілою ОСОБА_4 в частині стягнення з підсудної ОСОБА_3, на її користь моральної шкоди в розмірі 25000 грн., підлягають частковому задоволенню. Так суд враховує, що своїми протиправними діями підсудна ОСОБА_3, завдала потерпілій ОСОБА_4 моральну шкоду яка виразилась в моральних переживаннях, пов'язаних з неможливістю працювати, звернення за допомогою до сусідів та сторонніх людей, палець не відновив своєї функції, постійно болить чим приносить їй страждання та незручності. Все це в сукупності спричинило загострення гіпертонічної хвороби та остеохондрозу в результаті чого змушена звертатись за постійною медичною допомогою,що змусило її докласти значних зусиль для організації свого життя, тому на підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди частково у розмірі 250 грн.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудна скоїла умисний злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

За місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнає щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановленні.

Враховуючи, що підсудна скоїла злочин середньої тяжкості, але в скоєному щиро розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, на підставі ст. 75 КК України суд дійшов висновку про можливість звільнення підсудного від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись : ст. ст. 321;324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням на 1(один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов'язок повідомляти органи кримінальної-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, не

виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 250 грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у- підписка про невиїзд -залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: хутрову шапку, яка належить ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15-ти діб після проголошення вироку.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_8