АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Сан Лайн-Груп», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" (), а саме:
- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528);
- № НОМЕР_4 № НОМЕР_5 , відкриті у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (МФО 305299);
в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та заробітної плати із забороною службовим особам та працівникам ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП", їх представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Приймаючи рішення, слідчий суддя дослідив надані матеріали, врахував відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 3 ст. 211 ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 2, 1 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, прийшов до висновку задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Не погоджуючись з таким рішення, представник ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Сан Лайн-Груп» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строків апеляційного оскарження представник зазначає, що ухвалу слідчого судді від 08 вересня 2017 року було постановлено без виклику представників ТОВ «САН ЛАЙН-ГРУП», а про її існування товариству стало відомо лише 12 вересня 2017 року під час отримання копії даної ухвали від працівників АТ «ОТП БАНК», на виконанні яких знаходиться дана ухвала.
Автор апеляційної скарги вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим, а оскаржувана ухвала слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою в результаті невірного застосування норм КПК України.
Зокрема, на думку представника, прокурором в клопотанні, а слідчим суддею в ухвалі не наведено доводів, що вказують на виконання вимог ч. 3 ст. 132 КПК при застосуванні заходів забезпечення.
Крім того, посилається на те, що на час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно товариства у кримінальному провадженні службові особи вказаних підприємств, зокрема ТОВ «САН ЛАЙН-ГРУП», в статусі підозрюваних не перебувають, в зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, звертає увагу на те, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР 07 травня 2014 року, а згідно фабули кримінального провадження, предметом дослідження є обставини подій 2016-2017 року.
Стверджує, що не доведена потреба, яка виправдовує такий ступінь втручання у права товариства на здійснення господарської діяльності, які по суті паралізують діяльність підприємства повністю, оскільки без здійснення безготівкових платежів підприємство не може вчиняти господарські операції, чи укладати правочини без рахунків.

Звертає увагу автор апеляційної скарги і на те, що в ухвалі не відображено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно (грошові кошти) товариства є речовим доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третій особі, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу і відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 07 травня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000375, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 2, 1 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, у період 2016-2017 років, створили (придбали) ряд суб`єктів підприємницької діяльності, серед яких: ТОВ «Авреол» (), ТОВ «Агроспоживання» () ТОВ «Ройд» (), TOB «ТРС Флагман Груп» (), ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд» (), ФГ «Тваринницький комплекс №1» (), ТОВ «Агрокомплекс Торо» (), ЄП ТОВ «Нива» (), ТОВ «Харвест Компані» (), ТОВ «Зернооптпостач» () з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у штучному (незаконному) формуванні податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки.
Так, допитаний як свідок гр. ОСОБА_8 , надав показання, що ніякого відношення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Авреол» () він не має, а зареєстрував вказане підприємство на прохання малознайомої особи, за грошову винагороду.
Крім того, за допомогою інформаційно-аналітичних баз даних ДФСУкраїни виявлено ряд інших СГД задіяних у протиправних схемах направлених на ухилення від сплати податків, серед яких: ТОВ «Агроспоживання» () ТОВ «Ройд» (), TOB «ТРС Флагман Груп» (), ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд» (), ФГ «Тваринницький комплекс №1» (), ТОВ «Агрокомплекс Торо» (), які також мають ознаки фіктивності.
Аналізом податкової звітності ТОВ «Ройд» (), ТОВ «Агроспоживання» (), ТОВ «ТРС Флагман Груп» (), ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд» () та ТОВ «Авреол» () встановлено, що протягом 2016-2017 років, невстановлені слідством особи, у податковому обліку вказаних підприємств, відобразили реалізацію сільськогосподарської продукції в адресу підприємств реального сектору економіки, серед яких: ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" (), які у свою чергу сформували схемний податковий кредит з ПДВ, що призвело до фактичного ненадходження податків до бюджету.
Вказане також підтверджується Актом перевірки ТОВ "САН ЛАЙН- ГРУП" () з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ТРС Флагман Груп», ТОВ «ТДА-Еко Трейд», ТОВ «Ройд», що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за листопад-грудень 2016 року, яким встановлено порушення п.п. 198.1., 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, на загальну суму 26 204 673 грн.
Таким чином, правочини укладені підприємствами по фінансово- господарським взаємовідносинам з ТОВ «Ройд» (), ТОВ «Агроспоживання» (), ТОВ «ТРС Флагман Груп» (), ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд» () та ТОВ «Авреол» () порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.
У своїй діяльності ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" () використовує рахунки:
- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкрито у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528),
- № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які відкрито та обслуговуються у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (МФО 305299)
У ході досудового розслідування, слідчим винесено постанову про визнання коштів на рахунках ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" () речовими доказами.

08 вересня 2017 року прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" (), а саме:
- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528);
- № НОМЕР_4 № НОМЕР_5 , відкриті та обслуговуються у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (МФО 305299);
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року вищевказане клопотання задоволено.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000375, про накладення арешту на вищевказані грошові кошти слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказані грошові кошти, оскільки вони, як вважає колегія суддів відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого ОСОБА_9 від 08 вересня 2017 року визнані речовим доказом (а.п. 37).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначені грошові кошти, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи автора апеляційної скарги про те, що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту не повідомлялось про підозру, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Крім того, в клопотанні органу досудового розслідування не ставилося питання про накладення арешту з метою спеціальної конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третьої особи, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони є не переконливими і не підтверджуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Сан Лайн-Груп», навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "САН ЛАЙН-ГРУП" (), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Сан Лайн-Груп», без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4871/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1