АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/301/18 Справа № 204/3409/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченково, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Красногвардійскього районного суду м. Дніпропетровська 11 грудня 2017року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України повернуто прокурора для усунення недоліків.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого, за яким ОСОБА_7 фактично не проживає. Таким чином, на думку суду, в ході досудового розслідування не встановлено належним чином фактичне місце проживання останнього.

Прокурор не згоден з даним рішенням. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, як незаконну та необґрунтовану, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що судом не прийнято до уваги неодноразові інформування з ГУ НП у Запорізькій області про повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 про час та місце судового розгляду кримінального провадження. В судовому засіданні неодноразово долучались розписки про ознайомлення останнього з часом та місцем судового розгляду та зобов`язання прибути до суду.

Таким чином, вважає, що вказані в обвинувальному акті анкетні дані обвинуваченого відповідають зазначеним в його паспорті та є дійсними.

Вказує, що у разі ухилення обвинуваченого від суду, він вправі накласти на нього грошове стягнення чи оголосити в розшук та зупинити провадження.

Обвинувачений в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судовою повісткою. Поштового повідомлення про отримання ОСОБА_7 судової повістки до суду не надходило. Дані про поважність неявки до суду не надано. Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Ухвалу скасувати. Обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції.

В судових дебатах підтримав свою позицію.

Заслухавши суддюдоповідача, прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК. У випадку порушення вимог вказаної норми, суд під час підготовчого судового засідання, згідно зі ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК, повертає обвинувальний акт прокурору для приведення його у відповідність з вимогами процесуального закону.

Із суті вказаної норми вбачається, що нею встановлені вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору. Таке повернення передбачає не формальну невідповідність акта вимогам закону, а за умови наявності у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити розгляд по справі.

Вимогами ст. 291 КПК передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції здійснювалися виклики обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання, яке було призначене на 01 серпня, 16 серпня, 09 вересня 2017 року за допомогою «смс-повідомлень», які були доставлені адресату (а.с. 10, 14, 17).

21 вересня 2017 року на електронну адресу суду з прокуратури надійшло зобов`язання обвинуваченого з`явитися в судове засідання, призначене на 08 вересня 2017 року (а.с. 20).

В зв`язку з неявкою обвинуваченого в суд, ухвалами від 21 вересня, 06 листопада та 20 листопада 2017 року було застосовано примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання через органи Національної поліції, який не було виконано (а.с. 23, 35, 38).

Згідно пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - сусідів матері обвинуваченого, ОСОБА_7 довгий час за місцем мешкання матері не проживає (а.с. 29, 30).

За повідомлення в.о. начальника Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_7 в с. Шевченко, Михайлівського району не проживав та не проживає.

Сукупність вказаних даних приводить до висновку про безпідставність доводів прокурора про правильність зазначеної в обвинувальному акті адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Факт наявності в матеріалах справи розписки обвинуваченого з зобов`язанням прибути до суду (а.с. 20), надісланий на електронну адресу суду не може слугувати підтвердженням правильності зазначення адреси проживання обвинуваченого в обвинувальному акті, тому доводи прокурора в цій частині не є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 2 КПК, завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних про ухилення обвинуваченим від суду, доводи прокурора про можливість оголошення судом обвинуваченого у розшук, на думку колегії суддів, не є слушними.

Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_7 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. Доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду та істотного порушення судом вимог процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону. Тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3