Провадження № 1-КП/522/1436/17
У Х В А Л А
25 жовтня 2017 року
Колегія місцевого Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В С Т А Н О В И Л А
22 серпня 2017 року в провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 в скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому обрана у вигляді тримання під вартою, термін якої спливає.
23 серпня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
В судове засідання, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , по даному кримінальному провадженню та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 не з`явились.
В судовому засіданні прокурор, що приймав участь по даному провадженню вважав за неможливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду через неявку вищезазначених осіб. При цьому, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, та в свою чергу заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи його необґрунтованістю пред`явленої підозри та недоведеністю існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має на утриманні непрацездатну матір, постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та позитивно характеризується. При цьому, захисник також посилалась на те, що перебуваючи під вартою, ОСОБА_9 захворів та його стан здоров`я з кожним днем погіршується.
Розглянувши клопотання захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, інших учасників провадження, колегія суддів приходить до висновку, що захиснику ОСОБА_6 в задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.
04 червня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В подальшому питання щодо обрання (продовження) ОСОБА_9 міри запобіжного заходу неодноразово було предметом розгляду апеляційного суду Одеської області.
09.08.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області строк тримання під вартою ОСОБА_9 було продовжено до 03.09.2017 року.
Отже, законність та обґрунтованість обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 була неодноразово перевірена, встановлена та підтверджена вищестоящою судовою інстанцію, яка в своєму рішенні зазначила про існування обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Відмовляючи захиснику ОСОБА_6 в задоволенні клопотання, колегія суддів виходить з того, що з наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3, ч. 4 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду незаконно впливати на свідків.
Отже, на переконання колегії суддів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначалось в рішенні Приморського районного суду від 04.06.2017 року та апеляційного суду Одеської області від 09.08.2017 року наразі існують та вони не зменшились.
Застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Колегія суддів також вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В зв`язку з чим, колегія суддів, аналізуючи встановлені обставини та надані матеріали приходить до висновку про необхідність відмови захиснику ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 спливає, колегія суддів у відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, заслухавши сторони кримінального провадження, з урахуванням вище наведеного, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявних ризиків, зазначених при обрані міри запобіжного заходу, що на переконання суду на разі не відпали та дають достатні підстави вважати що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання останнього під вартою до двох місяців.
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-317 КПК України, -
У Х В А Л И Л А :
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою вважати продовженим до 60 /шістдесяти/ діб, тобто до 23 грудня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3