УХВАЛА

Іменем України

підготовчого судового засідання
Справа №505/2590/17

пр. №1-кп-505/196/17

28.09.2017 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 03.08.2017 р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 08.05.2013 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України, згідно ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

- звільнений 29.08.2016 року за відбуттям терміну покарання;

обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27.09.2017 року в провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_8 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0001135 від 03.08.2017 р.

28.09.2017 р. ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайсуду, Одеської області від 05.08.2017 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк дії ухвали припиняє свою дію 02.10.2017 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 2 місяці, враховуючи ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу, свідків, які ще недопитані судом та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню і не має постійного місця проживання.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечують проти продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено, що не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просять обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 2 місяці.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 29 Конституції України,кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Оскільки судом не вирішено питання про призначення обвинувального акту до судового розгляду, не відпали ризики, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України, т.я. ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на певний строк, не має постійного місця проживання, а тому існують ризики, що він може переховуватись від суду; впливати на потерпілу та свідків, вчиняти нові злочини, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, захисником, а також обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника, щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який , не пов`язаний з триманням під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 314-316, 369 КПК України, суд -

Ухвалив:

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично без постійного місця проживання, раніше судимого, обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - продовжити на 2 (два) місяці.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, захиснику, обвинуваченому, начальнику ОСІ №21 м. Одеси, начальнику Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1