Справа №473/500/18 13.03.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6
на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської області, громадянин України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
- підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 20 квітня 2018 року включно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та існування викладених в клопотанні ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а слідчим суддею не було оцінено в сукупності всіх обставин при продовженні строку тримання під вартою.
Вказує, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчий на два дні пропустив строк подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчувався 23 лютого 2018 року, а слідчий звернувся до суду з клопотанням лише 19 лютого 2018 року.
Вважає, що порушено право ОСОБА_6 на захист, оскільки, на думку захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_6 викладено не конкретно і одночасно містить дві правові кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 та ч.2 ст. 187 КК України, в той час, як до ЄРДР внесено відомості лише за ч. 2 ст. 187 КК України. Крім того, повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 не тою особою, яка його склала, що є неприпустимим.
Зазначає, що з доданих до клопотання документів, немає жодного доказу, що ОСОБА_6 належним чином повідомили про виклик до слідчого. Вказує, що слідчим суддею проігноровано, що судові експерти не попереджалися слідчим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, тому їх висновки є недопустимими.
Також вказує на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ч.4 ст. 183 КПК України, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, не вирішив питання щодо застави.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 08.11.2017 року, близько 06.00 години, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою особою на автодорозі Р-06 сполученням «Ульянівка-Миколаїв» з корисних мотивів, з метою відкритого заволодіння майном вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось в погрозі застосування вогнепальної зброї, відкрито заволоділи майном, яке належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . У результаті розбійного нападу ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 17 600 грн., а ОСОБА_10 на суму 3599 грн.
26.12.2017 р. в м. Одесі о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
27.12.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2017 р. підозрюваному обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою до 23.01.2018 року включно.
22.01.2018 р. ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 23.02.2018 року включно.
Слідчий звернувся до слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим з прокурором про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , тобто в межах строку досудового розслідування.
Підставою для внесення клопотання стало те, що на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування кримінального провадження, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, є особою раніше судимою, судимість не погашена, не працює, наявні в кримінальному провадженні докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням інкримінованого йому злочину, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення. Встановлені ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують і на теперішній час. Для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження, необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, тому необхідно продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до двох місяців.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є правильними.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, підтверджується матеріалами кримінального провадження.
27.12.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, що спростовує наведені апелянтом доводи про наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Що стосується змісту підозри ОСОБА_6 , то відсутні підстави вважати, що вона викладена не конкретно та не зрозуміло, як зазначає апелянт.
Під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановлені ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вірно зазначив, що встановлений під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ризик на даний час не зменшився.
З урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строком від семи до десяти років, даних про його особу, апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який просить обрати апелянт, наявному ризику запобігти не зможуть.
Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя також врахував, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.
Доводи апелянта про порушення слідчим строку подачі клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , є неспроможними. Клопотання, яке датоване 16.02.2018 р., подано слідчим до суду 19.02.2018 р., тобто менш ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали. Однак, це не є істотним процесуальним порушенням, яке тягне скасування рішення слідчого судді, як вважає апелянт.
Як слідує з клопотання слідчого, в ньому наведені обставини, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Апеляційний суд вважає слушними наведені у клопотанні слідчого доводи про те, що до закінчення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст. 199 КПК України щодо порядку продовження строку тримання під вартою та встановлення обставин, які враховуються при прийнятті зазначеного рішення.
Крім того, апеляційний суд переглядає в апеляційному порядку ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , а не ухвалу про обрання йому такого запобіжного заходу. Ухвалою про обрання запобіжного заходу йому не визначено розмір застави, а, отже і питання про щодо визначення розміру застави при вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, не є предметом даного апеляційного розгляду.
Доводи захисника про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду. Тому, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3