Справа № 214/3207/16-к
1-кп/214/98/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001209 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого одну малолітню дитину, раніше судимого: 02 червня 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2 к 2 рокам обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 2 грудня 2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 21 грудня 2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2010 року до відбуття призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 22 лютого 2011 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 263 ч. 1, 185 ч. 3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі шляхом часткового приєднання покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2010 року, 30.04.2013 року звільнений за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2013 року за ст. 81 КК України умовно-достровково на не відбутий термін 1 рік 1 місяць та 10 днів; 20 червня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст.. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 10 грудня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців і 6 днів, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , повторно, в третій декаді березня 2016 року, приблизно о 22.00 годині, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до огородженої території шахти «Артем-1», що поблизу вул. Волгоградської в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, після чого переліз через огорожу підприємства та направився в бік приміщення роздягальні банного комплексу. Зайшовши до зазначеного приміщення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до зачиненої на замки металевої шафи, де зберігав свої особисті речі потерпілий ОСОБА_6 та відігнувши верхню праву частину дверцят шафи, таємно викрав звідти мобільний телефон «SamsungGT-S5250 IMEI НОМЕР_1 чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1067 від 24 травня 2016 року складає 458 грн. 33 коп., в якому знаходилися флеш-карта microSD, об`ємом пам`яті 2 гБ, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1067 від 24 травня 2016 року складає 33 грн. 33 коп., сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , яка для потерпілого майнової цінності не представляє та грошові кошти в сумі 600 грн. Після цього ОСОБА_4 таємно викраденим у потерпілого майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши йому майнову шкоду на загальну суму 1 091 грн. 66 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , повторно, 08 травня 2016 року приблизно о 22.00 годині, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прибув до огородженої території шахти «Артем-1», що поблизу вул. Волгоградській в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, після чого переліз через огорожу підприємства та направився в бік приміщення роздягальні банного комплексу. Зайшовши до зазначеного приміщення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до зачиненої на замки металевої шафи, де зберігав свої особисті речі потерпілий ОСОБА_5 та відігнувши нижню праву частину дверцят шафи таємно викрав звідти мобільний телефон «SamsungGT-E1202iIMEI №1 НОМЕР_3 IMEI №2 НОМЕР_4 чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1067 від 24 травня 2016 року складає 270 грн. 83 коп., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , яка для потерпілого майнової цінності не представляє та грошові кошти в сумі 1 500 грн. Після цього ОСОБА_4 таємно викраденим у потерпілого ОСОБА_5 майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши йому майнову шкоду на загальну суму 1 770 грн. 83 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням в інше приміщення чи сховище.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, з показань обвинуваченого вбачається, що він у березні та травні 2016 року вчинив крадіжки чужого майна. Обставини справи, вартість викраденого, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, має одну малолітню дитину та матір, яка є інвалідом 2 групи, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки має малолітню дитину. Не заперечує проти застосування до нього амністії.

Обговорюючи питання про застосування до обвинуваченого амністії суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного та додаткового покарання.

На підставі ст. 1 пункту «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 6 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як передбачено ст. 10 України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, застосування амністії не допускається, якщо засуджений заперечує проти цього.

Як передбачено ст.. 13 Закону України «Про амністію в 2016 році», дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним законної сили включно.

Згідно п. б ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є умисним, відноситься згідно ст.12 КК України до тяжких злочинів, вчинений у період березня та травня 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав. Крім того, ОСОБА_4 не заперечує проти застосування амністії.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що останній вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, в судовому засіданні встановлено підставу, передбачену п. б ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», яка перешкоджає застосуванню амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 , тому суд вважає за необхідне відмовити останньому у задоволенні заяви про застосування амністії.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі належить : мобільний телефон «Samsung GT-E1202iIMEI №1 НОМЕР_3 IMEI №2 НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Samsung GT-S5250 IMEI НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; диск з відеозаписом залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді ТРЬОХ (3) років ШЕСТИ (6) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2013 року, та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді ТРЬОХ (3) років СЕМИ (7) місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту затримання.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung GT-E1202iIMEI №1 НОМЕР_3 IMEI №2 НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Samsung GT-S5250 IMEI НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 ; диск з відеозаписом залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін домашній арешт.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1