Справа № 372/3611/17
Провадження № 1-кп/368/48/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
з участю перекладача ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13
ОСОБА_14
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кагарлику в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кагарлицького райсуду перебуває кримінальне провадження № 0000260 від 24.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.
Захисником ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_8 , в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_9 підтримали заявлене клопотання захисником ОСОБА_8 .
Своє клопотання захисник ОСОБА_8 обгрунтував тим, що в даному обвинувальному акті не в повному об`ємі конкретизовано злочин, який скоїв ОСОБА_14 та інші підозрювані, що призвело до невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_14 обвинувачується в підбурюванні надати службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Однак в обвинувальному акті не описаний склад злочину, передбачений 3 статті 369 КК України, нагадування про службову особу, що займає відповідальне становище, відсутні. Обвинувачення є не конкретним і не зрозумілим.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_10 також заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що згідно обвинувального акту надання неправомірної вигоди «службовим особам» Головного слідчого управління СБ України було направлене на вчинення ними дій по незаконному позбавленню волі потерпілого з метою переміщення його через кордон з Російською Федерацією та/або екстрадиція останнього. Разом з тим, дії за які службові особи ГСУ СБ України повинні були отримати неправомірну вигоду, носили незаконний характер та не мали жодного відношення до наданих їм повноважень.
Формулювання обвинувачення не містить у собі інформації про не встановлення службових осіб, про їх конкретні посади, анкетні дані, роль в описаних подіях та поінформованість про них, і чому останні віднесені до категорії відповідальних
Також в обвинувальному акті крім обвинувачених, вказується ще й і інші конкретні особи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які згідно викладу фактичних обставин теж приймали участь в указаних вище злочинах.
При цьому, з обвинувального акту не зрозуміло в якому статусі перебувають указані особи і яке процесуальне рішення прийняте щодо них.
Зокрема, якщо останні є обвинуваченими, то обвинувальний акт в супереч вимогам п.п. 2 та 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить їх повних анкетних даних, формулювання обвинувачення щодо них, абож інформацію про виділення в окреме провадження.
Також в обвинувальному акті не зазначені ім`я та по батькові слідчих та прокурора, а лише їх прізвища та ініціали.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти заявлених стороною захисту клопотань.
В обґрунтування заперечень прокурор зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті такими, які прокурор вважає встановленими, відповідно до вимогст. 291 КПК України.
Прокурор просила призначити у даному кримінальному провадженні судовий розгляд.
Захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_12 та представник потерпілого вважають за можливе призначити в даному провадженні судовий розгляд.
Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку що клопотання про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченому ч.4 статті 27, ч.З статті 369 КК України. Далі в обвинувальному акті слідчий зазначає, що ОСОБА_14 обвинувачується в підбурюванні надати службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України, тобто в підбурюванні готування до незаконного позбавлення волі людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, тобто в обіцянні надати службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає гаку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
/ ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 сг. 146 КК України, тобто в пособництві готування до незаконного позбавлення волі людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. З ст. 369 КК України в підбурюванні надати службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Тобто, згідно обвинувального акту надання неправомірної вигоди «службовим особам» Головного слідчого управління СБ України було направлене на вчинення ними дій по незаконному позбавленню волі потерпілого з метою переміщення його через кордон з Російською Федерацією.
Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про службу Безпеки України», Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України. .
На Службу безпеки України покладається у межах визначеної
законодавством компетенції захист державного суверенітету,
конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного,
науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних
інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної
діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих
організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної
таємниці.
До завдань Служби безпеки України також входить попередження,
виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки
людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності
у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які
безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам
України.
Систему Служби безпеки України, як передбачено ст. 9 вказаного Закону, складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, органи ійськової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України.
Статтею 10 Закону передбачено, що Центральне управління Служби безпеки України відповідає за стан державної безпеки, координує і контролює діяльність інших органів Служби безпеки України. До його складу входять аппарат Голови Служби безпеки України та функціональні підрозділи, в тому числі слідчий.
Відповідно до диспозиції ст. 369 КК України, обіцянка та/або надання неправомірної вигоди має місце виключно за надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею дій пов`язаних з використанням службового становища чи влади, лише коли воно адресоване певній службовій особи, в тому числі, яка займає відповідальне становище, за вчинення нею дій з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Однак, формулювання обвинувачення містить в собі лише посилання на службових осіб Головного Слідчого Управління СБ України. При цьому, обвинувачення не містить інформації про конкретні посади службових осіб, що вони займають відповідальне чи особливо відповідальне становище згідно примітки до ст.368 КК України та Закону України «Про Державну службу України», що в їх посадові обов`язки входить позбавлення волі громадян та переміщення як законне так і навпаки через кордон України, анкетні дані, роль в описаних подіях та поінформованість про них, або якщо дані особи та їх посади є невстановленими під час досудового розслідування, вказівка про це.
Відповідно до обвинувального акту, замовником викрадення потерпілого є ОСОБА_17 , який повинен був в якості «хабаря» службовим особам СБ України надати грошові кошти.
Однак, згідно обвинувачення, грошові кошти в якості винагороди за викрадення потерпілого передав ОСОБА_14 - ОСОБА_18 , але обвинувальний акт не містить в собі жодного посилання на те, що останній діяв в інтересах ОСОБА_12 .
Також, в обвинувальному акті крім обвинувачених, вказується ще й і інші конкретні особи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які згідно викладу фактичних обставин теж приймали участь в указаних вище злочинах.
При цьому, з обвинувального акту не зрозуміло в якому статусі перебувають указані особи і яке процесуальне рішення прийняте щодо них.
Зокрема, якщо ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є обвинуваченими, то обвинувальний акт в супереч вимогам п.п. 2 та 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить повних їх анкетних даних і відповідно обвинувачення їм, або якщо ж вони притягуються до кримінальної відповідальності за указані злочини поза межами даного провадження, посилання на виділення матеріалів відносно них в окреме провадження, або із зазначенням про невстановленність даних осіб.
Також в супереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не містить в собі даних щодо імені та по батькові слідчого Ящука та прокурора ОСОБА_19 , які відповідно склали та затвердила останній.
Згідно ст.68 КПК України перекладач зобов`язаний здійснювати повний і правильний переклад, посвідчувати правильність перекладу своїм підписом.
До суду наданий обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на російській мові, правильність перккладу якого належним чином не засвідчено перекладачем, а також частина тексту на 4 аркуші обвинувального акту викладена на українській мові.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що даний обвинувальний акт повинен буди повернутий прокурору для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам КПК України.
В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_14 ОСОБА_9 заявлено клопотання про скасування постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_20 в кримінальному провадженні № 0000260 про скасування постанови про визначення підслідності в кримінальному провадженні від 6 липня 2017 року та скасування постанови Прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури - прокуратури Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_21 про визначення підслідності від 10 липня 2017 року, слід відмовити з слідуючих підстав.
Згідно ч.3 ст.303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені: 1) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 2) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Тому постанова прокурора про визначення підслідності кримінального провадження не може бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання, а вимоги скарги задоволенню не підлягають.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_14 відхилити, поскільки належним чином не обгрунтоване, а також подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 314, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисників адвоката ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту задоволити.
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000260 від 24.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_14 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, прокурору Київської області.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_14 відхилити.
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_14 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_20 в кримінальному провадженні № 0000260 про скасування постанови про визначення підслідності в кримінальному провадженні від 6 липня 2017 року та скасування постанови Прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури - прокуратури Київської області молодшого радника юстиції ОСОБА_21 про визначення підслідності від 10 липня 2017 року, відмовити .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів.
Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_22 Закаблук ОСОБА_2