Провадження №: 1-кп/752/1084/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 18.06.2016 року, в період часу з 15:00 год. по 16:00 год., перебуваючи на парковці торгового центру «Епіцентер» за адресою: м. Київ, вул. В. Кільцева, 1-б, умисно, протиправно з корисливих мотивів, вирішила таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , приблизно о 15:00 годині, перебуваючи в автомобілі «Fiat Doblo» д.н.з НОМЕР_1 на парковці гіпермаркету «Епіцентр», побачила як вище вказаного автомобіля припаркувався ще один автомобіль марки «Wolksvagen Polo» д.н.з НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_3 переконавшись в тому, що водій автомобіля «Wolksvagen Polo» д.н.з НОМЕР_2 та її подруга зайшли до приміщення гіпермаркету «Епіцентер» та, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою пристрою для відкривання автомобілів (зчитування сигналізації - сканер), який приготувала заздалегідь, ОСОБА_3 підійшла до автомобіля «Wolksvagen Polo» д.н.з НОМЕР_2 .
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 за допомогою сканера відчинила автомобіль марки «Wolksvagen Polo» д.н.з НОМЕР_2 , після чого відчинила багажник, звідки умисно, протиправно викрала тенісну ракетку фірми «Вabolatoero strike» вартістю 850 грн. 00 коп., що знаходилась в чохлі фірми «Вabolatoero series modular technology» вартістю 380 гри. 00 коп., туфлі жіночі вартість яких не становить матеріальної цінності, речі особистої гігієни (вартість яких не становить матеріальної цінності), після чого відчинила передню пасажирську дверцяту та викрала відео-реєстратор вартістю 2000 грн. 00 коп. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 3230 грн. 00 коп.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винною за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна.
Обвинувачена ОСОБА_3 після роз`яснення їй обвинувачення, повністю визнала вищенаведені обставини і пояснила, що вона 18.06.2016 року, в період часу з 15:00 год. по 16:00 год., перебуваючи на парковці торгового центру «Епіцентер» за адресою: м. Київ, вул. В. Кільцева, 1-б, та знаходячись в автомобілі «Fiat Doblo» д.н.з НОМЕР_1 побачила як біля її автомобіля припаркувався ще один автомобіль марки «Wolksvagen Polo» д.н.з НОМЕР_2 . В подальшому, вона, переконавшись в тому, що водій даного автомобіля та її подруга зайшли до приміщення гіпермаркету «Епіцентер» та, що за її діями ніхто не спостерігає, вирішила викрасти майно, що знаходилось у даному автомобілі. У зв`язку з чим, вона за допомогою пристрою для відкривання автомобілів - сканера, який приготувала заздалегідь, підійшла до автомобіля «Wolksvagen Polo» та відчинила його, після чого відчинила багажник, звідки викрала тенісну ракетку фірми «Вabolatoero strike», що знаходилась в чохлі фірми «Вabolatoero series modular technology», туфлі жіночі, речі особистої гігієни, а із салону даного автомобіля викрала відео-реєстратор. Після чого, вона з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. В подальшому була затримана працівниками поліції. Речі, які вона викрала із автомобіля, в подальшому були повернуті потерпілій. У вчиненому щиро розкаялась. Просила застосувати до неї п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування призначеного покарання, оскільки вона має на утриманні неповнолітню дитину та не позбавлена батьківських прав, про що надала в розпорядження суду відповідну довідку. Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малотітню дитину та приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Оскільки на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, остання має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 2330 від 11.10.2005 р.н.) та відповідно до листа із ССД Солом`янської РДА у м. Києві № 108/24/В-947-2772 від 15.09.2017 року відсутня інформація про позбавлення батьківський прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів та судових витрат вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винною за ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Речові докази, що зберігаються в матеріалах провадження залишити в матеріалах провадження.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 615тв від 19.12.2016 року в сумі 351,84 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя