Справа № 149/2613/17
Провадження №1-кп/149/188/17
Номер рядка звіту 22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02.11.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000402, внесене до ЄРДР 25.07.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стуфчинці Хмельницького району Хмельницької області, громадянка України, освіта середня, не одруженої, пенсіонерки, проживаючої - АДРЕСА_1 , не судимої, по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22.07.2017 близько 12:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Хмільнику, пройшла до території профспілкового санаторію "Хмільник", що розташований по вул. Курортна, 2 м. Хмільнику де вона проходила курс лікування.

У подальшому, перебуваючи на території санаторію, зустріла потерпілу ОСОБА_4 , з якою попередньо 21.07.2017 домовилась про зустріч для надання останній послуг ворожіння.

В ході проведення сеансу ворожіння, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 неправдиві відомості про накладене на неї прокляття та запропонувала надати якусь особисту річ для його зняття, на що ОСОБА_4 погодилась та надала в якості особистої речі золотий ланцюжок, золоту каблучку та пару золотих сережок.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ввівши в оману ОСОБА_4 , незаконно заволоділа її золотим ланцюжком, золотою каблучкою та парою золотих сережок, повідомивши при цьому, що вони необхідні для результативності проведення сеансу ворожіння та поклала вказані речі у грошову купюру, яку потрясла в руках, а після цього показала ОСОБА_4 грошову купюру вже без її золотих виробів.

Також, ОСОБА_5 , після проведення сеансу повідомила ОСОБА_4 , що її проблеми після проведеного ритуалу повинні зникнути, а золоті вироби вона знайде у себе під подушкою.

У подальшому, ОСОБА_5 покинула територію м. Хмільник та направилась до постійного місця проживання у с. Панталія Дубенського району Рівненської області, заволодівши шляхом обману золотим ланцюжком, золотою каблучкою та парою золотих сережок належних ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 12496 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

27.09.2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладено угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов не заявляла, так як заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій як матеріального так і морального характеру вона не має, з обвинуваченою ОСОБА_5 примирилась. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином невеликої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченій ОСОБА_5 зрозуміло, що для неї наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілій ОСОБА_4 зрозуміло, що для неї наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченій міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченій ОСОБА_5 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 190 КК України, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 27 вересня 2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, які передано потерпілій ОСОБА_4 на зберігання, а саме, пару золотих сережок, золоту каблучку, залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1