У х в а л а
іменем україни

29 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0003234 про обвинувачення

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на 100 годин.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 325 грн на відшкодування матеріальної шкоди і 2 000 грнна відшкодування моральної шкоди.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасовано.

Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на 150 годин.

В іншій частині вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишенобез змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього з підстав порушення кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд не дав належної оцінки доказам у справі, та необгрунтовано дійшов висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає необгрунтованим рішення про стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_7 коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він 03 вересня 2015 року, приблизно о 13.43 год, перебуваючи в приміщенні відділення банку «Фінанси та Кредит» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 37,на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли у звязку із тим, що банк не здійснює виплату грошових коштів за депозитним договором, зайшов в кабінет начальника відділення банку ОСОБА_7 , де, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс останнійодин удар правою рукою в обличчя, спричинивши потерпілій легкітілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у вигляді черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, синця обличчя зліва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суд повною мірою дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про необгрунтованість його засудження у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення аналогічні доводам, які були викладені в його апеляційній скарзі, вони були перевірені судом апеляційної інстанції і визнані такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у заподіянні потерпілій ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, апеляційний суд зазначив у своєму рішенні, що такий висновок ґрунтується на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах. Зокрема, вина засудженого підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 про обставини, за яких засуджений в її робочому кабінеті вдарив її в обличчя, внаслідок чого вона отримала струс головного мозку. Наведені показання потерпілої суд обгрунтовано визнав достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи про характер та ступінь тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , їх локалізацію, час та механізм утворення, поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_12 , який повністю підтвердив свій висновок в судовому засіданні; сукупністю інших доказів.

Суд дав повну і всебічну оцінку доказам у кримінальному провадженні та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку. Судом досліджено всі обставини, які могли мати значення дляприйняття правильного рішення. Докази, на яких побудовані висновки суду, є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

За таких обставин висновок суду про винуватість ОСОБА_13 у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, є обґрунтованим.

Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Доводи засудженого про необгрунтованість рішення суду про стягнення з нього коштів на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, є безпідставними.

Суд, стягуючи з ОСОБА_6 кошти на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої, що складається з витрат, понесених останньою на лікування після отриманих нею тілесних ушкоджень в сумі, що була в повному обсязі доведена в судовому засіданні, а також моральної шкоди з урахуванням конкретних обставин, установлених судом, завдання шкоди діловій репутації потерпілої, глибини її душевних страждань, прийняв обґрунтоване рішення про необхідність частково задовольнити цивільний позов потерпілої, мотивувавши своє рішення належним чином. Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та засудженого, відповідно до вимог ст. 419 КПК України належним чином проаналізував доводи, наведені в апеляційних скаргах, дав на них вичерпні відповіді, мотивувавши своє рішення належним чином. Скасовуючи вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_14 покарання та ухвалюючи свій вирок, апеляційний суд навів підстави для прийняття такого рішення. Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_13 , не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3