Справа № 366/1334/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/987/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 52 21.12.2017

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 липня 2017 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сукачі Іванківського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.3 ст.369 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1 760 грн. 80 коп., та вирішено питання речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 01 лютого 2016 року приблизно об 11:00 годині до начальника Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_14 в приміщення службового кабінету, який розташований за адресою: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 31, звернувся провідний спеціаліст державного підприємства «Центр організації технічного та інформаційного забезпечення» - головний інженер по роботі із самоселами ОСОБА_12 , який повідомив, що також одночасно являється директором ТОВ «Іванківський рибгосп» та запропонував за неправомірну вигоду у розмірі від 20 до 50 тисяч гривень в місяць посприяти йому в проведенні незаконного вилову риби та допомогти у її вивозі за межі Чорнобильської зони відчуження. А саме, сприяння прокурора ОСОБА_14 виражалося б у невнесенні відомостей до ЄРДР про незаконне добування риби в зоні відчуження, нездійснення процесуального керівництва в роботі поліції по даним фактам з боку ОСОБА_12 та його спільників.

В подальшому, 24.02.2016 року близько 15 години до приміщення службового кабінету ОСОБА_14 знову прибув ОСОБА_12 та під час розмови знову запропонував ОСОБА_14 надати неправомірну вигоду у розмірі 20 000 грн. в місяць за безперешкодний вилов риби у річці Прип`ять зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення Чорнобильської АЕС.Також, ОСОБА_12 повідомив, що в подальшому сума неправомірної вигоди може бути збільшена до 50 000 грн.
В період часу з 24 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року ОСОБА_12 неодноразово телефонував ОСОБА_14 та вимагав зустрічі з останнім з метою надання неправомірної вигоди.
01 березня 2016 року близько 12 години за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 завітав до службового кабінету останнього, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови ОСОБА_12 передав ОСОБА_14 неправомірну вигоду у сумі 20 000 грн., які знаходились у чорному поліетиленовому пакеті, за надання можливості здійснення незаконного вилову риби у річці Прип`ять та подальшого сприяння у вивозі виловленої риби за межі зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення Чорнобильської АЕС.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що судом першої інстанції було вибірково взято до уваги показання свідків, які надавали пояснення під час судового засідання, свідок ОСОБА_14 як під час досудового розслідування, так і у судовому засіданні надавав неправдиві свідчення, зокрема і в частині часу знайомства з обвинуваченим та про пропонування ОСОБА_12 неправомірної вигоди. Підкреслює, що на запитання суду, що в пакеті, ОСОБА_12 відповів, що у пакеті знаходились договори оренди ставків, які прокурор вкотре вимагав принести, але суд у вироку безпідставно зазначив, що ОСОБА_12 повідомив, що грошові кошти передавати не хотів, а 01.03.2016 року передав ОСОБА_14 чорний пакет та не пам`ятає, що в ньому було. Вважає, що надані стороною обвинувачення докази складаються на власних безпідставних припущеннях та, які, у розумінні вимог КПК України, є неналежними та недопустимими.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч.3 ст.369 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що належить обвинуваченому та зі спеціальною конфіскацією грошових коштів у сумі 20 000 грн., що слугували предметом неправомірної вигоди. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначив про те, що суд першої інстанції безпідставно призначив обвинуваченому мінімальне покарання, не врахувавши, що ОСОБА_12 не визнав свою вину, не розкаявся та не бажав сприяти суду у встановленні об`єктивної істини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та про підвищену суспільну небезпечність. Вважає, що призначене судом мінімальне покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є несправедливим через м`якість. Крім того, вважає, що не застосування судом конфіскації майна ОСОБА_12 з тих підстав, що стороною обвинувачення не надано суду доказів наявності у обвинуваченого зареєстрованого нерухомого або рухомого майна, та під час досудового розслідування не накладено арешт на таке майно не відповідає вимогам діючого законодавства. Також зазначає, що відсутність (не виявлення) на момент постановлення вироку майна обвинуваченого, що підлягає конфіскації, не може слугувати підставою для відмови суду від призначеного додаткового покарання, передбаченого санкцією статті і не є перешкодою для його застосування, оскільки таке майно може бути виявлено у процесі виконання вироку.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу органу державного обвинувачення та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_12 у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади за обставин, викладених у вироку, стверджується сукупністю доказів по справі, зокрема, показаннями обвинуваченого, який підтвердив, що у зазначених у вироку час і місці він дійсно передав прокурору ОСОБА_14 чорний поліетиленовий пакет, показаннями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив факти неодноразової пропозиції неправомірної вигоди з боку ОСОБА_12 за сприяння у незаконному вилові і реалізації риби та факт передачі йому у службовому кабінеті чорного поліетиленового пакету, при відкритті якого були виявлені грошові кошти, показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що при ній як понятій був розкритий чорний поліетиленовий пакет, де були виявлені і перераховані грошові кошти у розмірі 20 000 грн., показаннями свідка ОСОБА_16 , який здійснював оперативний супровід виконання негласної слідчої дії у вигляді контролю за вчиненням злочину, протоколом огляду місця події, згідно якого під час огляду кабінету прокурора на робочому столі був виявлений чорний поліетиленовий пакет з грошовими коштами, протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та аудіо-, відео контроль особи та додатків до них у формі відеодисків, з яких випливає процес пропонування та надання ОСОБА_12 прокурору ОСОБА_14 неправомірної вигоди за сприяння у незаконному вилові риби.

Доказам по справі судом надана належна оцінка і висновок судді про наявність у діях ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, є вірним.

Доводи апеляційної скарги про передачу ОСОБА_12 прокурору ОСОБА_14 у чорному поліетиленовому пакеті не грошових коштів, а договірної документації з приводу оренди ставків, спростовуються протоколом огляду службового кабінету прокурора, під час якого був виявлений і розкритий чорний поліетиленовий пакет, де перебували грошові кошти, показаннями свідків - понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , при яких розкривався чорний поліетиленовий пакет, де були виявлені гроші, свідка ОСОБА_16 про контрольовану зустріч прокурора з ОСОБА_12 , після якої був розкритий залишений останнім у прокурора на столі чорний поліетиленовий пакет з грошима.

Матеріалами негласних слідчих дій, рапортом ОСОБА_14 вищестоящому прокурору від 10.02.2017р. та показаннями свідка ОСОБА_14 , які узгоджуються між собою, спростовуються і твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_12 не пропонувалася прокурору неправомірна вигода і не обговорювалися можливі дії прокурора по сприянню у вилові та реалізації риби.

Зазначення у апеляційній скарзі про наявність доказів отримання раніше прокурором ОСОБА_14 від ОСОБА_12 матеріальних цінностей на правильність висновку суду про доведеність дій обвинуваченого, що виразилися у наданні 01.03.2016р. неправомірної вигоди прокурору у вигляді грошових коштів у сумі 20 000 грн., не впливають.

Досліджені судом докази, всупереч доводам апеляційної скарги, є належними і допустимими, а судове рішення, яким встановлено у діях ОСОБА_12 склад злочину, передбачений ч.3 ст.369 КК України, таким, що ґрунтується на вивчених судом матеріалах кримінального провадження.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

У відповідності до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, але не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд при призначенні покарання за вчинений злочин врахував вимоги ст.50 КК України і обрав покарання ОСОБА_12 , яке за видом та розміром є справедливим і домірним вчиненому.

Також покарання ОСОБА_12 обрано з дотриманням вимог ст.65 КК України, зокрема з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що є потерпілими від аварії на ЧАЕС.

З урахуванням наявності у ОСОБА_12 дружини та трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, колегія суддів вважає рішення суду про недоцільність призначення факультативного додаткового покарання у виді конфіскації майна таким, що відповідає критеріям виваженості та справедливості.

Невизнання обвинуваченим вини, відсутність пом`якшуючих покарання ОСОБА_12 обставин та визначення законодавством злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, корупційним, на думку колегії суддів, не є тими фактами, що суттєво збільшують суспільну небезпечність особи і можуть бути передумовою для визнання призначеного обвинуваченому покарання явно несправедливим внаслідок м`якості.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника залишити без задоволення, а

вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 липня 2017 року щодо ОСОБА_12 без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: