Справа № 577/2967/17
Провадження № 1-кп/577/57/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000796 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого: 1) 22.05.2003 року Конотопським міським судом за ст.ст.186 ч.1, 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту, штрафу 850 грн. Постановою Ковпаківського райсуду м. Суми від 05.09.2003 року відповідно до ст. 1 п. «а», 9, 10 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року звільнено від покарання на 20 днів та штрафу у сумі 850 грн.; 2) 14.01.2004 року Конотопським міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до постанови Шосткинського райсуду від 12.12.2003 року згідно ст. 81 КК України звільнено 22.12.2005 року умовно-достроково на невідбуту частину 11 місяців 15 днів; 3) 26.10.2007 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 395, 122 ч.1, 70 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 23.11.2007 року Конотопським міськрайсудом за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до постанови Перевальського райсуду Луганської області від 01.12.2010 року згідно ст. 81 КК України звільнено 09.12.2010 року умовно-достроково на невідбуту частину 1 рік 4 місяці 16 днів; 5) 16.11.2011 року Конотопським міськрайсудом за ст.185 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 6) 28.03.2014 року Конотопським міськрайсудом за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 7) 16.10.2014 року Конотопським міськрайсудом за ст. 190 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 14.03.2016 року звільнився по відбуттю строку з Коростенської ВК № 71, має не зняту та не погашену судимість,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2017 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою АДРЕСА_2 . В цей час, у ОСОБА_4 , який розуміючи, що користувачка господарства - ОСОБА_5 та власниця господарства - ОСОБА_6 відсутні за місцем мешкання, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи протиправність і караність своїх дій, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю власника та інших осіб, таємно викрав з сараю газовий балон ємністю 40 л, вартістю 267 грн., всередині якого знаходилося 20 л газу, вартістю 150 грн., з літньої кухні - чавунну плиту, вартістю 80 грн. та з території господарства - 2 металеві стовпчики, загальною вартістю 520 грн. В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1017 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння

розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що саме така обрана обвинуваченому ОСОБА_4 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи в розмірі 296 грн. 61 коп. (а. 46 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_4 : запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше встановлений - тримання під вартою, але не більше ніж до 22 березня 2018 року, строк відбування покарання рахувати з 09 січня 2018 року; час перебування під вартою до набрання вироком законної сили обраховувати у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , іден. № НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі 296 грн. 61 коп.

Речові докази після вступу вироку в законну силу, а саме: металева труба та уламок чавунної плити, газовий балон, ємністю 40 л, які зберігаються під збережною розпискою у потерпілої ОСОБА_6 (а. 57 наданих матеріалів) - їй і залишити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1