АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 649/68/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/121/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 cт. 186 КК України
У Х В А Л А
іменем України
18 січня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000436 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 05 липня 2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що не має постійного місця проживання, раніше судимого: 06.04.2012 року вироком Комсомольського районного суду Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, 01.03.2016 року звільненого за відбуттям покарання,
засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 08.11.2016 року.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , що не має постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 02.06.2017 року вироком Білозерського районного суду Херсонської області за ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, -
засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки 10 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2017 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 08.11.2016 року.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.
в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними та засуджено за те, що вони 07.11.2016 року близько 22.00 год. за попередньою змовою, повторно, через вікно проникли всередину будинку по АДРЕСА_3 , де із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я до потерпілого ОСОБА_11 , яке виразилося у заподіяння останньому легких тілесних ушкоджень, відкрито викрали грошові кошти в сумі 5000 гривень та срібне кільце, вартістю 570 гривень, після чого з місця події зникли через вхідні двері житлового будинку, в результаті чого спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5570 гривень.
В поданих на вирок апеляційних скаргах:

- обвинувачені ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність своєї вини та правильність кваліфікації його дій, просить пом`якшити покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав вину та розкаявся. Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили;

- обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність своєї вини та правильність кваліфікації його дій, просить пом`якшити покарання та наводить аналогічні доводи та прохання.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисників, які підтримали апеляційні скарги обвинувачених, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який вони засуджені, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації їх дій за ч.3 ст. 186 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, та відповідають фактичним обставинам справи, і ці висновки учасниками кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого злочину, доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кваліфікації їх дій, які учасниками судового провадження не оспорюються.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчиненого злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинувачених та кваліфікацію їх дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Що ж до доводів обвинувачених про суворість призначеного покарання та необхідність його пом`якшення, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Виходячи з положень, передбачених ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим дотримався вимог ст. 50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання є суворим, як про це стверджують апелянти, немає.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особи винних, що вони мають непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, за місцем проживання ОСОБА_9 характеризується посередньо, а ОСОБА_10 негативно, обставини, що пом`якшують їх покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, на які є посилання в апеляційних скаргах обвинувачених, обставину, що обтяжує їх покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку, і на підставі цих конкретних обставин справи суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливе лише у умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив їм покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 186 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Ті обставини, на які посилаються обвинувачені в апеляційних скаргах, як такі, що дають підстави для пом`якшення покарання, зокрема, повне визнання вини, щире каяття, їх молодий вік, то вони у даному випадку не можуть бути підставами для пом`якшення покарання, оскільки жодним чином не зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину та суспільну небезпеку осіб обвинувачених, які маючи не зняті та непогашені судимості, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали і до закінчення строку погашення судимості знову вчинили умисний аналогічних корисливий злочин, що свідчить про їх небажання стати на шлях виправлення.
З огляду на викладене, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченим і зміни вироку в цій частині, як про це ставлять питання апелянти, колегія суддів не знаходить.
Питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання має бути вирішено судом першої інстанції в порядку виконання вироку з огляду на втрату чинності ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року після 21.06.2017 року, оскільки це питання знаходиться поза межами апеляційних вимог.
Виходячи з наведеного, підстави для задоволення апеляційних скарг обвинувачених відсутні.
Керуючись ст. 404, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - залишити без задоволення, вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 05 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 18 січня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 18 січня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2