АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1532/17 Справа № 195/1767/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року задоволено клопотання слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні № 0000664 від 15.11.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та накладено арешт у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку у домоволодінні АДРЕСА_1 , а саме: документи на автомобіль «Opel Vektra 2.0 DTI»; документи на бензопили; накладні ТОВ «Нова Пошта»; документи інтернет магазинів; упаковка від бензопили Карпати; навігатор з кріпленням для скла чорного кольору та зарядний пристрій; документація ПАТ «МГЗК»; рукописні документи на 2 аркушах, об`яви про продаж дров; ключі від автомобіля «Opel Vektra 2.0 DTI»; колоди дерев в кількості 597 одиниць; 2 пластикові пляшки з рідинами.

Накладено арешт у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження, на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку у домоволодінні АДРЕСА_2 , а саме: копії службових записок ПАТ «МГЗК»; ключі та документи до автомобіля «ВАЗ 21053»; мобільний телефон «Nokia 1800», імеі: НОМЕР_1 ; колоди дерев в кількості 440 одиниць.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них. В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами по справі, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному. Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на таке майно: документи на автомобіль «Opel Vektra 2.0 DTI»; документи на бензопили; накладні ТОВ «Нова Пошта»; документи інтернет магазинів; упаковка від бензопили Карпати; навігатор з кріпленням для скла чорного кольору та зарядний пристрій; документація ПАТ «МГЗК»; рукописні документи на 2 аркушах, об`яви про продаж дров; ключі від автомобіля «Opel Vektra 2.0 DTI»; колоди дерев в кількості 597 одиниць; 2 пластикові пляшки з рідинами.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя не перевірив та не встановив : наявність належних підстав для арешту майна; відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні; невідповідність клопотання слідчого вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що Томаківським ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 від 15.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Як вбачається з матеріалів, 15.11.2017 року до Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від правоохоронних органів про виявлення факту незаконної порубки невідомими особами дерев в районі лісосмуги біля с. Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області.

17.11.2017 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000664 слідчими СВ Томаківського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвал Томаківського районного суду Дніпропетровської області проведено санкціонований обшук домоволодіння АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_2 . За результатами проведених обшуків було тимчасово вилучено зазначене вище майно.

Постановою слідчого від 20.11.2017 року тимчасово вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000664.

Колегія суддів, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане майно.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні № 0000664 від 15.11.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3