1Справа № 335/7772/17 1-кп/335/137/2018
ВИРОК
26 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.04.2017 приблизно о 04:40 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на автомобілі марки «ЗАЗ» модель «Ланос» загальний легковий седан-В, номер кузова НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 приїхали до рекламної конструкції (рекламно-динамічні установки «Призма»), яка розташована навпроти будинку № 80 по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі, що належить ТОВ «Реклама-Сервіс-Україна».
Далі, ОСОБА_5 , разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та не повідомляючи про свій злочинній намір ОСОБА_8 , який залишився в салоні автомобіля, підійшли до вказаної рекламної конструкції, розташованої біля будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 став біля рекламної конструкції тримаючись руками за її металеву опору, а невідома особа на ім`я ОСОБА_6 став його на плечі та скориставшись тим, що їх дії ніхто не бачить, почав знімати металеві ламелі, які являються структурними елементами рекламно-динамічної установки «Призма», що змінюються при розташуванні реклами. За весь час перебування біля вказаної рекламної конструкції, ОСОБА_5 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_6 таємно викрали 24 металеві лампі, які знявши із рекламної конструкції перенесли до автомобілю, який використовували як засіб вчинення кримінального правопорушення, тобто мали можливість вільно розпорядитися викраденим майном. Але їх неправомірні дії було припинено співробітниками патрульної поліції, які здійснювали патрулювання вул. Незалежної України шляхом проведення огляду біля вказаного автомобілю виявили викрадене ними майно, і в подальшому, в період часу з 05 години 20 хвилин до 05 години 50 хвилин 10 квітня 2017 року, слідчо-оперативною групою воно було вилучено.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 разом із невстановленою особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, таємно викрали ламелі в кількості 24 штук, які являються структурними елементами рекламно-динамічної установки «Призма», чим завдали ТОВ «Реклама Сервіс-Україна» майнову шкоду на загальну суму 5 400 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, суду пояснив, що він дійсно 10 квітня 2017 року при вказаних у вироку обставин здійснив крадіжку ламелі в кількості 24 штук. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди визнав.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 підтвердив показання обвинуваченого, в призначенні покарання покладався на розсуд суду, позовні вимоги на суму 5400 гривень підтримав, позов просив задовольнити.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, але від дій ОСОБА_5 тяжких наслідків не настало, крім того, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у медичному закладі «ОКПЛ» та «ЗОНД» на час розгляду справи судом не перебуває, не одружений, має на утриманні малолітнього сина 2010 року народження, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, а також те, що представник потерпілої сторони не наполягав на суворому покаранні.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та з метою попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що призначення такого покарання ОСОБА_10 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов ТОВ «Реклама Сервіс-Україна» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 400 гривень обвинувачений визнав.
Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Визнання обвинуваченим, який водночас є цивільним відповідачем, цивільного позову потерпілого не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України. З цих підстав, та враховуючи повне визнання цивільним відповідачем цивільного позову, суд доходить висновку, що даний цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі.
Витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у кримінальному провадженні немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Реклама Сервис Україна» майнову шкоду у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) гривень.
- автомобіль марки «ЗАЗ» модель «Ланос» загальний легковий седан-В, номер кузова НОМЕР_1 в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберіганні власнику ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 ;
- 24 металеві ламелі, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_9 залишити ТОВ «Реклама Сервіс-Україна»;
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1