Справа №580/2149/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/299/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 4 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Василівка, Лебединського р ну, Сумської обл., зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше судима:

1) 21 вересня 2009 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 75; 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі 2 років іспитового строку;

2) 1 березня 2011 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3; 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

3) 4 серпня 2011 року Лебединським районним судом Сумської обл. за ст. ст. 185 ч. 3; 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

4) 1 грудня 2016 року Лебединським районним судом Сумської обл. за ст. ст. 185 ч. 3; 69 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, з призначенням покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні такого кримінального правопорушення.

23 листопада 2015 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , проходячи повз дитячий садок «Ромашка», що знаходиться по вул. Карпова, буд. 25 у м. Лебедин, Сумської обл., побачила на території дитячого садка велосипед який вирішила викрасти.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , діючи таємно, повторно викрала велосипед марки «Славутич», вартістю 825 грн., що належить ОСОБА_9 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 , в якій він, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді арешту на строк 4 місяці. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, просить остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 6 місяців і в строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 вчинила дане кримінальне правопорушення 23 лютого 2015 року, тобто до ухвалення попереднього вироку від 1 грудня 2016 року, а тому остаточне покарання їй потрібно призначити за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому і вірно кваліфікував її дії за ст. 185 ч. 2 КК України.

Вказані висновки суду ніким з учасників судового провадження не оспорюються, в тому числі і прокурором в його апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2015 року ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто до ухвалення відносно неї вироку Лебединського районного суду Сумської області, від 1 грудня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджена за ст. ст. 185 ч. 3; 69 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Колегією суддів встановлено, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_7 була звільнена з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» по відбуттю покарання призначеного їй за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 1 грудня 2016 року ( а. с. 16 ).

Відповідно до ст. 89 п. 5 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

За таких обставин, колегія суддів на цей час не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність застосування вимог ст. 70 ч. 4 КК України при визначенні, відносно ОСОБА_7 , покарання за сукупністю злочинів, оскільки на момент апеляційного розгляду кримінального провадження, ОСОБА_7 відбула покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 1 грудня 2016 року, у виді арешту на строк 3 місяці і судимість за цим вироком на цей час є погашеною, відповідно до п. 5 ст. 89 КК України, а тому відсутні підстави для визначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 4 грудня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4