Справа №195/1280/17
1-кп/195/107/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2017 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Томаківського районного відділу з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації - ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження №0000337, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2017 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із базовою середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.06.2017 близько 10.15 год., обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись біля будівлі будинку культури, розташованого по вул.Лесі України,21 в с-ще Томаківка, Дніпропетровська область, будучи впевненим, що його дії не будуть очевидними для сторонніх осіб, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу викрав спортивний велосипед марки «AZIMUT SHOCK» світло-зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 2633,33 грн.

18 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні №0000337 від 10.06.2017 р. було укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла та обвинувачений у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75,104 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим терміном 1 рік та покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбаченого п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він з потерпілим 18.08.2017 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначив, що під час укладення угоди він діяв добровільно, йому відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та зазначив, що згоден з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді.

За таких обставин, ОСОБА_7 , посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної 18.08.2017 року між потерпілим та обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_8 також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.

Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яку відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.

У судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Разом з цим, обвинувачений наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений спричинив вищевказаний злочин, тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання останнім своєї вини та щире каяття.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим і призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заявили клопотання, в якому просили застосувати до ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році» від 07.09.2017 року і звільнити останнього від відбування покарання, так як він є неповнолітньою особою, скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку всіх учасників процесу, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Встановлено, що обвинувачений підпадає під дію ст.1 п. «а» Закону України Про амністію у 2016 році від 07.09.2017 року, як такий, що вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, є неповнолітньою особою, і підлягає звільненню від відбування покарання.

Обставин, які унеможливлюють застосування амністії, та передбачених ст.9 Закону, не знайдено, про наслідки її застосування обвинуваченому роз`яснено.

Керуючись ст.ст.370,374,473-476 КПК України,ст.ст.44, 86 КК України ст.1,9 Закону України „Про амністію у 2016 році" від 07.09.2017 р, суд
З А С У Д И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000337 від 10.06.2017 р. угоду про примирення, укладену 18.08.2017 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк на 1 рік.

Керуючись ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п. "а" ст.ст.1,9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 07.09.2017 р.

Копію вироку вручити засудженому, потерпілому, прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

17.10.2017