АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/981/17 Справа № 199/4824/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та самого обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року, -
В с т а н о в и л а:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Христинівка Христинівського р-ну Черкаської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого до затримання робітником ТОВ «Агро Овен», зареєстрованого по АДРЕСА_1 :, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним та засуджено,
-за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 258 - 3 КК України до 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 призначено покарання у виді 8 років позбавлення позбавлення волі, без конфіскації майна.
Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за те, що він, у квітні 2014 року, будучи раніше зареєстрованим у соціальній Інтернет мережі "В контакте" під ім`ям " ОСОБА_12 ", не сприймаючи державну владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичної організації Донецької народної Республіки» (далі «ДНР»), з досягнення політичних цілей щодо створення суверенного державного утворення - "Новоросія", через незаконне відділення від України її південно-східної частини, та подальшого його об`єднання з Російською Федерацією, став активним користувачем проросійських радикальних спілок соціальної Інтернет мережі "В контакте": "ГБК Мариуполь", "Новороссия", "Русский спецназ" тощо, в яких обговорювалися злочинні дії проти основ національної та громадської безпеки України.
Так, ОСОБА_10 в соціальній Інтернет мережі "В контакте" познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_13 », при цьому останній повідомив про те, що він є керівником однієї з терористичних груп терористичної організації «ДНР» та має позивний « ОСОБА_14 ». Крім того, останній також використовував для свого спілкування ім`я « ОСОБА_15 ». У ході спілкування в мережі Інтернет « ОСОБА_14 » запропонував ОСОБА_10 за матеріальну винагороду сприяти терористичній організації «ДНР» шляхом збору інформації щодо дислокації та пересування Збройних сил України у м. Дніпропетровську та області, карт підземних ходів міста та адрес розміщення у м. Дніпропетровську трансформаторних підстанцій. ОСОБА_10 , підтримуючи злочинні наміри терористичної організації «ДНР» погодився на вказану пропозицію.
У подальшому, впродовж квітня-червня 2014 року, він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки (загибель військовослужбовців та мирних жителів, знищення військової і громадської техніки та споруд), зібравши як самостійно, шляхом візуального спостереження, так і безпосередньо, шляхом отримання вказаної інформації від інших осіб та відкритих джерел інформації - Інтернет та ЗМІ, необхідні відомості, використовуючи свій мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_1 , а також використовуючи Інтернет (на поштовий ящик "ІНФОРМАЦІЯ_3 "), використовуючи псевдонім " ОСОБА_16 ", передавав до штабу терористичної організації «ДНР» зібрану ним інформацію. У червні 2014 року ОСОБА_10 , не отримавши обіцяну винагороду, припинив спілкування зі « ОСОБА_14 ».
У травні 2014 року ОСОБА_10 в соціальній Інтернет мережі "В контакте" познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_17 ». При цьому останній повідомив, що він є громадянином Російської Федерації. У ході спілкування в мережі Інтернет « ОСОБА_17 » запропонував ОСОБА_10 за матеріальну винагороду збирати інформацію про громадян Росії, які приймали участь у мітингах на «Майдані», а також про патріотично налаштованих активістів і членів організацій «Правий сектор» і «Тризуб». Погодившись на пропозицію « ОСОБА_18 » ОСОБА_10 деякий час збирав у користувачів проросійських радикальних спілок соціальної Інтернет мережі "В контакте": "ГБК Мариуполь", "Новороссия", "Русский спецназ" тощо, необхідну інформацію, але за відсутності обіцяної матеріальної нагороди припинив вказану протиправну діяльність та перестав спілкуватися з « ОСОБА_19 ».
Не відмовляючись від своїх злочинних намірів, ОСОБА_10 у той же час в соціальній Інтернет мережі "В контакте" познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_20 ». При цьому останній повідомив, що він входить у керівний склад батальйону "Восток" терористичної організації «ДНР». У ході спілкування в мережі Інтернет «Потап» запропонував ОСОБА_10 сприяти терористичній організації «ДНР» шляхом збору інформації, щодо дислокації та пересування Збройних сил України, які задіяні у проведені АТО. ОСОБА_10 , як і раніше, погодився на вказану пропозицію. Зібрану інформацію він передав « ОСОБА_20 » за допомогою Інтернет листування. Крім того, в період з 19 по 22 січня 2015 року, ОСОБА_21 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки (загибель військовослужбовців та мирних жителів, знищення військової та громадської техніки та споруд) та бажаючи їх настання, зібравши як самостійно, шляхом візуального спостереження, так і безпосередньо, шляхом отримання вказаної інформації від інших осіб та відкритих джерел інформації - Інтернет та ЗМІ, необхідні відомості, використовуючи свій мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_1 , передавав членам терористичної організації «ДНР», які використовували мобільні телефони з сім- картками мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , інформацію про місця дислокації, переміщення та кількості Збройних сил України та інших воєнізованих формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької області, а також просив надіслати у м. Дніпропетровськ диверсійно - розвідувальну групу та снайперів для вбивства діючого президента України під час візиту останнього 22.01.2015 року у м. Дніпропетровськ.
Також ОСОБА_10 , 14.01.2015 року використовуючи свій мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_1 та мережу Інтернет, а саме соціальну мережу «В контакте», в штаб терористичної організації «ДНР» надав інформацію щодо розташування блокпосту поблизу АДРЕСА_3 на трасі " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", який обладнаний протитанковими загородженнями та бетонними плитами, та на якому знаходиться 1 бронетранспортер, 2 співробітники МВС України, 2 військовослужбовці Збройних сил України, а також 6 осіб з числа «самооборони» м. Запоріжжя. У цей же період часу, використовуючи зазначений спосіб передачі інформації, ОСОБА_10 надав інформацію до штабу терористичної організації «ДНР» про розташування блокпосту в АДРЕСА_4 та поблизу моста з боку н.п. Красний Лиман Донецької області.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 при невстановлених обставинах, місці та часу, незаконно без передбаченого законом дозволу придбав та переніс за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , дві гранати Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т", а також запал з маркуванням "230-82 УЗРГМ-2 УЗЧП", та почав зберігати без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення під час обшуку. 23.01.2015р. у період часу з 08 год. 40 хв. до 10 год. 30 хв. працівниками СБУ під час проведення обшуку за вказаним місцем проживання ОСОБА_10 було виявлено та вилучено металеві предмети - дві гранати Ф-1 та запал, які відповідно до судово-вибухотехнічної експертизи № 5 від 05.02.15 року, є спорядженими корпусами ручних осколкових, оборонних гранат Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т" промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, а також запал до бойової ручної гранати з маркуванням "230-82 УЗРГМ-2 УЗЧП", що є запалом для гранат Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів, які ОСОБА_10 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу
Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок суду першої інстанції та за ч. 1 ст. 263 КК України закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 через необґрунтоване засудження, перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з ч. 1 ст. 258-3КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258-3 КК України, виключивши вказівку про конфіскацію техніки ноутбука. Просить пом`якшити покарання та застосувати ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вирок ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, неправильною кваліфікацію дій за ч. 1 ст. 258-3 КК України та необґрунтованим засудженням за ч. 1 ст. 263 КК України, а також призначенням надто суворого покарання.

Апеляційна скарга ОСОБА_10 містить аналогічні вимоги, та в ній він вказав, що суд зробив невірні висновки, вважає, що його засуджено безпідставно, а вину у скоєному не доведено. На його думку, допущено суттєві порушення вимог Закону.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які прохали задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційні скарги захисника необхідно залишити без задоволення, остільки вирок є законним, перевіривши матеріали кримінального провадження обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, дослідивши окремі матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Висновки суду про винність ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідають фактичним обставинам справи підтверджуються сукупністю доказів, та є правильними.

Доводи адвоката, та обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_10 у сконі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, про невідповідність висновків суду, спростовані:

- послідовними поясненнями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про те, що вони як поняті 23.01.2015р. приймали участь під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_5 , та в ході обшуку було виявлено і вилучено два предмета схожих на гранати і один запал, а також ноутбук марки «Леново» та мобільний телефон марки «Нокіа», які як пояснив ОСОБА_10 належать йому та за допомогою яких він спілкувався з представниками «ДНР», передавав певну інформацію. Ніяких заяв про незаконність проведення слідчих дій, він не робив;

- поясненнями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 і ОСОБА_26 про те, що вони є працівниками УСБУ в Дніпропетровській області і приймали участь під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , де було виявлено і вилучено 2 бойові гранат та запал до бойової гранати. Також було вилучено ноутбук марки «Леново» та мобільний телефон марки «Нокіа», які як пояснив ОСОБА_10 належать йому та за допомогою них він спілкувався з представниками «ДНР» під псевдонімами, та передавав їм інформацію щодо місць дислокації та переміщення Збройних сил України, задіяних у проведенні Антитерористичних операцій в Донецькій та Луганських областях;

Будь-яких підстав не довіряти поясненням вказаних понятих та оперативних працівників СБУ не вбачається, остільки вони є послідовними, узгоджуються між собою в деталях та з іншими доказами, встановленими в ході судового розгляду та процесуальними документами.

Також протоколом огляду від 23.01.2015 року, з додатками до нього, встановлено, що в даній квартирі знайдено 2 гранати Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т" та запал з маркуванням "230-82 УЗРГМ-2 УЗЧП", які були вилучених під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 (т.3 апс.48-49;50-58).

Довідкою т.в.о. командира військової частини НОМЕР_4 від 24.03.2015р. і копіями накладних Ф2 в/ч НОМЕР_4 , згідно яких у в/ч НОМЕР_4 перебуває на обліку граната Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т", яка була вилучена у ОСОБА_10 та визнана речовим доказом (т.3 а.п.178;179-182);

Висновком вибухо-технічної експертизи № 58/26-12 від 20.02.2015 року, за результатами якої встановлено, що предмети вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , є: об`єкт № 1 - запал типу УЗРГМ-2 для гранат Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів; об`єкт № 2 та об`єкт № 3 - споряджені корпуса ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин; ручна осколкова граната Ф-1 (об`єкти №№1,2) придатна для здійснення вибуху; вибухове спорядження корпусу гранати Ф-1 (об`єкт № 3) придатне для здійснення вибуху (т.3 а.с.105-108;109;110). Той факт, що ОСОБА_10 приблизно у грудні 2014р. декілька разів висловлював свою думку щодо політичної ситуації в країні, а саме що такої держави як Україна не існує і немає сенсу за це боротися, підтверджено поясненнями його дружини - ОСОБА_27 .. Вона також поясняла, що виявлені в квартирі співробітниками СБУ гранати ні їй, ні сину, ні бабусі ОСОБА_28 не належать, і особисто вона не бачила, що б ці предмети хтось підкинув у квартиру.

Поясненнями свідка ОСОБА_29 встановлено, що ОСОБА_10 у 2005 році набрав у банках кредитів більш ніж на 150 тис. грн. і на протязі останніх п`яти років не оплачував їх, через що на квартиру було накладено арешт; та їх з дружиною постійно турбували «колектори», які вимагали від них оплати вказаних кредитів.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням вказаних свідків, вказаним документам не вбачається, остільки вони є послідовними, узгоджуються з іншими доказами, встановленими в ході судового розгляду та правильно викладеними у вироку.

Доводи обвинуваченого, що вказані боєприпаси були «підкинуті» йому працівниками СБУ є безпідставними, остільки в ході перевірки матеріалів справи таких даних не було виявлено, а вказане ствердження спростовано вказаними вище поясненнями свідків та процесуальними документами.

Доводи обвинуваченого з цього приводу розцінені, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Доводи адвоката, та обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_10 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 про недоведеність вини та неправильність юридичної кваліфікації спростовані:

Протоколом проведення обшуку від 23.01.2015 року квартири АДРЕСА_5 встановлено, де було виявлено та вилучено ноутбук чорного кольору «Lenovo g 550» model 20023, s/n cbg0860228; мобільний телефон марки «Nokia», модель RM-944 (IMEI НОМЕР_5 та IMEI НОМЕР_6 ) з однією sim карткою оператора МТС (№ НОМЕР_7 ), дві гранати Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т" та запалу з маркуванням " НОМЕР_8 УЗРГМ-2 УЗЧП". В ході огляду вказаних предметів ОСОБА_10 поясняв, що за допомогою ноутбука через мережу Інтернет він спілкувався із представниками відділу по боротьбі з тероризмом ДНР під псевдонімом « ОСОБА_20 », « ОСОБА_30 », « ОСОБА_31 », яких цікавили настрій жителів у м. Дніпропетровську, дані про «Правий сектор», дані про корегувальників ведення вогню, які знаходяться у м. Дніпропетровську, за що йому пообіцяли винагороду у розмірі 50 000 доларів США. Відносно вилученого мобільного телефону ОСОБА_10 показав, що за допомогою нього він зв`язувався з представниками ДНР та передавав їм інформацію, яку він отримував у м. Дніпропетровську та яка їх цікавила (т.3 а.п.43-46).

Протоколом огляду від 23.01.2015 року, з додатками до нього встановлено, що в даній квартирі знаходиться - ноутбук чорного кольору «Lenovo g 550» model 20023, s/n cbg0860228, який було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 .. При цьому комп`ютер було підключено до мережі Інтернет, за допомогою браузера «Opera» було здійснено огляд аккаунтів соціальної мережі «В контакті» та відтворено знімки екрану, на яких зображені профілі сторінок та їх листування; зі знімків екрану та скопійованої текстової частини листування вказаних аккаунтів сформовано фототаблицю на 33 арк., з яких вбачається про передачу, вказаної в обвинувальному акті інформації, з боку ОСОБА_10 з псевдонімом « ОСОБА_32 », яка була необхідна представникам ДНР (т.3 а.п.59-60;61-81;82-93).

Також протоколом огляду від 23.01.2015 року встановлено наявність мобільного телефону марки «Nokia», модель RM-944 (IMEI НОМЕР_5 та IMEI НОМЕР_6 ) з однією sim карткою оператора МТС (№ НОМЕР_7 ), який було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , а також було виявлено перелік мобільних номерів, серед який під назвою «Мама -2» зазначено - НОМЕР_9 . При послідовному натисканні «Меню»-«Контакты»-«Мои номера» на дисплеї з`явився напис My tel. та номер телефону НОМЕР_10 , який використовується у вказаному мобільному терміналі (т.3 а.п.94-95).

Згідно протоколу огляду від 16.06.2015 року аудіо записів телефонних розмов абонента НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 з абонентами з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_9 , що належить невстановленій особі, з яких вбачається про передачу ОСОБА_10 представникам ДНР вказаної в обвинувальному акті інформації (т.3а.п.96-99).

Вину обвинуваченого у скоєному злочині також встановлено:

- протоколами за результатами проведення негласного розшукового заходу від 29.05.2015 року зняття інформації з каналів зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_10 під псевдонімом « ОСОБА_32 », активно спілкувався з представниками «ДНР», передавав їм необхідну інформацію, яка вказана у обвинувальному акті(т.3 а.п.126-146);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.05.2015р., з додатком до нього, згідно якого у оператора мобільного зв`язку «ПрАТ «МТС Україна» було вилучено інформацію про вхідні та вихідні дзвінки, вихідні та вхідні письмові повідомлення (без розшифрування їх змісту) між зв`язком місцевих об`єднань споживачів телекомунікаційних послуг, здійснених з номеру НОМЕР_10 у період часу з 01.01.2014 року по 22.01.2015 року, записані на оптичний диск CD-R Verbatim «ВХ-от-15-12999 Вих-от/ні-п/15/6893 (т.3 а.п.157, 158);

- довідкою т.в.о.командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 13.03.2015р. про те, що в АДРЕСА_4 розташовувався блокпост стрілецького батальйону 17 отбр; західніше та південно-східніше АДРЕСА_6 розташовувалися блокпости 41 бТрО (т.3 а.п.172);

- висновком експерта комп`ютерної техніки і програм продуктів № 5 від 05.02.2015 року, з ілюстративною таблицею до нього, встановлено, що наданий на дослідження ноутбук «Lenovo g 550» model 20023, s/n cbg0860228 знаходиться у робочому стані. В ході дослідження експертом, за допомогою СПЗ було проаналізовано еталонну копію та проведено контекстний пошук; відібрану інформацію скопійовано та записано на оптичні диски типу CD-R Verbatim, де містяться історії обміну повідомленнями з відповідними користувачами. Фактів втручанні до роботи ноутбук «Lenovo g 550» model 20023, s/n cbg0860228, в тому числі через мережу Інтернет, не виявлено (т.3 а.с.117-120;121-122).

Крім цього, висновком фоноскопічної експертизи №15/7.2/39 від 21.04.2016 року встановлено, що за результатами мовлення у фонограмах розмов, зафіксованих на диску «CD-R № RFD8OM-80685 ДКР № 2819 від 29.05.2015 року, розсекречено» (т.3 а.п.147), в 9 файлах: 93-2015.01.19-10.43.11-15.wav;93-2015.01.20-09.45.49-65.wav;93 2015.01.20-10.35.40-31.wav; 93-2015.01.20-11.00.55-32.wav; 93-2015.01.22-00.01.10-84.wav; 93-2015.01.22-00.12.7-85.wav; 93-2015.01.22-00.20.57-86.wav; 93-2015.01.22-08.26.15-112.wav; 93-2015.01.22-08.40.57-113.wav; - вказані мовлення належать обвинуваченому ОСОБА_10 , голос якого зафіксований на диску «DVD-R VIDEX Excellenti 4,7 gb» з відеофонограмою його допиту у якості підозрюваного (т.1 а.п.230-240).

Також його вину доведено речовими доказами: ноутбуком чорного кольору «Lenovo g 550» model 20023, s/n cbg0860228; мобільним телефоном марки «Nokia», модель RM-944 (IMEI НОМЕР_5 та IMEI НОМЕР_6 ) з однією sim карткою оператора МТС (№ НОМЕР_7 ) (т.3 а.п.100). ОСОБА_33 не заперечував, що вказані предмети належать йому та за допомогою них, він у вказаний період здійснював відповідне спілкування з вказаними вище особами, за прізвищами викладеними в обвинувальному акті та вироку.

Доводи обвинуваченого, адвоката про необхідність повернення йому вказаних речових доказів, в тому числі і ноутбука, що ніби-то він належать членам його родини, задоволенню не підлягають, остільки він раніше неодноразово пояснював, що вказані предмети належать йому, а також враховуючи той факт, що дані предмети, в тому числі і ноутбук, ним використовувались для скоєння вказаного особливо тяжкого злочину та фактично є свідченням його незаконних дій.

Отже, наведеними вище доказами, районним судом було повністю доведено вину обвинуваченого і в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

Не відповідають дійсності та є надуманими доводи обвинуваченого, що своїми діями він намагався допомогти працівникам СБУ України викрити диверсійні групи, агентуру противника, остільки ОСОБА_10 реально жодних заходів такого характеру не вживав, а напроти неодноразово скоював неправомірні дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 258-3 КК України,

Юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_10 як за ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 258-3 КК України, є правильною.
При цьому колегія суддів зазначає, що даний злочин є закінченим з моменту вчинення об`єктивної сторони ОСОБА_10 , який фактично за вказаних обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки: загибель військовослужбовців та мирних жителів, знищення військової і громадської техніки та споруд, зібравши як самостійно, шляхом візуального спостереження, так і безпосередньо, шляхом отримання інформації від інших осіб та відкритих джерел інформації - Інтернет та ЗМІ, - даних щодо дислокації та пересування Збройних сил України у м. Дніпропетровську та області, карт підземних ходів міста, адреси розміщення у м. Дніпропетровську трансформаторних підстанцій, розташування блок-постів та інші необхідні відомості, задіючи при цьому свій мобільний телефон, ноутбук через Інтернет, використовуючи різні псевдоніми, фактично неодноразово передавав до штабу терористичної організації «ДНР» зібрану ним інформацію. Тобто він діяв з прямим умислом, об`єктивно виконавши всі необхідні дії для досягнення злочинних цілей.
Той факт, що він за вказані дії не отримав матеріальної винагороди, не є свідченням про незакінчений злочин та не впливає на правильність юридичної кваліфікації, фактично скоєного ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Доводи захисника та обвинуваченого про неповноту судового слідства, про невідповідність висновків суду, колегія суддів вважає не обґрунтованими та такими, що суперечать наявним матеріалам та є безпідставними. Із матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання видно, що впродовж судового засідання були допитані всі свідки, ретельно досліджені докази по справі, які підтверджують обставини справи та якими в повному обсязі доведено вину обвинуваченого. Судом вжиті всі заходи, для встановлення істини в даній справі. Судове слідство проведено відповідно до вимог КПК України, в ході якого було ретельно перевірено всі доводи обвинуваченого, його адвоката, в тому числі і ті, які є аналогічними по суті, що наведені в апеляційних скаргах.
Ствердження апелянтів про істотні порушення вимог КПК є також надуманими, оскільки суттєвих вимог закону, які б слугували підставою для зміни або скасування вироку не встановлено. Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що право ОСОБА_10 на захист було забезпечено належним чином, в повній мірі, як в ході досудового слідства, так і в суді 1 інстанції. Колегією суддів перевірено доводи обвинуваченого, щодо порушень вимог Закону в ході досудового розслідування. Матеріалами перевірки заяв обвинуваченого про ніби-то недозволенні методи ведення досудового розслідування було встановлено, що в діях працівників СБУ порушень не виявлено, кримінальне провадження за ст.365 ч.1 КК України закрито відповідною постановою від 29.03.2016 року, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення (т.1 а.п.212-217)
Фактів порушення його права на захист, в ході перевірки матеріалів справи, колегією суддів, - не встановлено.
Посилання обвинуваченого на те, що вирок побудований на припущеннях, також не відповідає дійсності.
Вказаний вирок, як видно з його змісту, є належно обґрунтованим, вмотивованим та законним. Докази, покладені в його основу, є належними, достатніми та допустимими.
В вироку в повній мірі викладено всі обставини скоєних обвинуваченим злочинів, надано оцінку всім доводам та позиції обвинуваченого, його захисника.
Доводи обвинуваченого та його захисника про не відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, внаслідок суворості, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має на утримані малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що судом враховано як пом`якшуючу покарання обставину. За місцем проживання та роботи він характеризується позитивно. У вчиненому він щиросердно не розкаявся,

Районним судом було досліджено і дані щодо стану здоров`я обвинуваченого, який відповідно до висновку судово-психіатричних експертів в період інкримінованих дій та в теперішній час хронічним душевним захворюванням не страждав і не страждає, виявляв раніше та виявляє в теперішній час органічний розлад особи внаслідок епілепсії, у період часу, що відноситься до діянь, що йому інкримінуються. ОСОБА_34 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності; за своїм психічним станом у той період часу він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними; у теперішній час він також може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними; може сприймати обставини, що мають значення для, та може давати про них свідчення; у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Тому, на думку колегії суддів, суд при призначенні покарання обвинуваченому, в повній мірі врахував всі обставини справи, особливу тяжкість вчиненого ним злочину, дані про його особу, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, стан здоров`я, те що він раніше не судимий та обґрунтовано призначив ОСОБА_10 покарання в межах санкцій, передбачених ч.1 ст.263; ч.1 ст.258-3 КК України та обґрунтовано призначив йому за сукупністю злочинів покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

При цьому вказане покарання призначено ОСОБА_10 , який хоча і не визнав себе винним у скоєнні вказаних злочинів, у мінімальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.258-3 КК України, яке на думку колегії суддів, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Будь-яких підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, для застосування до нього положень ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи в апеляції обвинуваченого про необхідність заміни йому невідбутої частини призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на направлення до складу Збройних Сил України, або до добровольчого батальйону для участі в бойових діях на сході України, для захисту суверенітету України, не підлягають задоволенню, оскільки його засуджено до реальної міри покарання і таке прохання не передбачено чинним КК України.

Вимоги ОСОБА_10 про необхідність зарахування йому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 07 листопада 2017 року не підлягають задоволенню, оскільки лише до 20 червня 2017 року включно діяли вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII про зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання період з 11.06.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Отже апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, остільки вирок суду є законним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року, відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 11 червня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4