У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я
28.02.2018р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні на
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр-на України, безпартійного, з неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше судженого, в останнє 31.03.2015р. Городоцьким районним судом Львівської обл. за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на чотири роки позбавлення волі, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ухвалою слідчого судді від 28.11.2017р., ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 25.01.2018р., ухвалою суду від 10.01.2018р. строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 09 березня 2018 року.
Прокурор в суді просить про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які стали підставою для обрання йому такого запобіжного заходу продовжують існувати, що у обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні сталі соціальні зв`язки у суспільстві, антисоціальну негативну поведінку, наявність судимостей, в тому числі і за тяжкі злочини, що строки тримання під вартою ОСОБА_5 спливають 09.03.2018р., а завершити розгляд кримінального провадження до цього часу неможливо.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 висловились про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Захисник заперечує клопотання прокурора, покликаючись на необґрунтованість доводів щодо можливості впливу обвинуваченого на свідків та інше, просить у випадку задоволення клопотання також врахувати положення ч.3 ст. 183 КПК України, визначивши заставу в розмірі 32 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився на підтримання думки захисника.

Заслухавши прокурора, потепілих, захисника, обвинуваченого, суд доходить наступного висновку.
За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд має повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, згідно з якими нікого не може бути позбавлено свободи крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі і законного затримання особи, здійсненого з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. При цьому, як вказано у п.79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011р. продовження строку тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного завдання удару, вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, у погрозі вбивством, незаконному проникненню до житла, крадіжці вчиненій повторно та грабежі вчиненому повторно, звільнившись 26.10.2017р. з місць позбавлення волі, 27.10.2017р. вчинив новий злочин, утриманців немає, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, за віком та станом здоров`я не має протипоказань для тримання під вартою, неодружений, постійного місця праці чи інших тісних соціальних зв`язків, які б спонукали його залишатися за місцем свого проживання немає, а відтак є обґрунтована підстава вважати, що обвинувачений може продовжувати злочинну діяльність, може ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином негативно вплинути на хід судового слідства, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

Враховуючи вищенаведене, ризики на які вказує прокурор, є наявними, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 під час судового розгляду цього провадження.
Оскільки строк дії ухвали від 10.01.2018р. закінчується 09.03.2018р., а завершити розгляд кримінального провадження до цього часу неможливо, суд вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Покликання захисника на положення ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення застави обвинуваченому ОСОБА_5 , суд оцінює як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки положення ч.3 ст. 183 КПК України, застосовуються судом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою.
За наведеного, керуючись ст. ст. 197, 205, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 27 квітня 2018 року включно.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_8 - Онуфер