Провадження № 1-кп/331/326/2017
ЄУН 331/3553/17
У Х В А Л А

10 листопада 2017 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/326/2017 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити термін дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які встановлені під час досудого провадження на теперішній час не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, при цьому наміру ухилитися від суду не виявляє, має постійне місце проживання у м. Запоріжжі разом із родичами.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним продовжити термін дії обраного раніше запобіжного заходу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що встановлений слідчим суддею ризик того факту, що ОСОБА_7 може продовжити вчинювати злочини, на теперішній час не відпав, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів особливо тяжких злочинів, які вчинені у період проведення антитерористичної операції в Україні, у м. Запоріжжі постійного місця проживання та міцних соціальних зв"язків не мав, тривалий час мешкав у м. Донецьк, тому існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи положення ч.5 ст. 176 КПК України про те, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про те, що застосування іншого більш м"якого запобіжного заходу є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.1 ст. 258-3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя на два місяці терміном дії до 10 січня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3