АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1469/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 619/1198/17
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000450 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, застосовано відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дергачі, учень 7-го класу Малоданилівського ліцею Харківської області, проживаючого з матір`ю ОСОБА_9 , 1968 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру, та передано його під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 строком на 1 рік. Звільнено від відбуття покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ст. 125 ч.1 КК України , у зв`язку з застосуванням примусових заходів виховного характеру .
Згідно ухвали, 13.04.2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді передачі ОСОБА_8 під нагляд матері - ОСОБА_9
24.03.2017 року близько 11 год. 00 хв. малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні кабінету № 16 Малоданилівського ліцею Дергачівської районної ради, розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. М Данилівка вул. Наукова, 3, вирішив поглузувати зі свого однокласника малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З цією метою ОСОБА_8 разом з малолітніми ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 схопили ОСОБА_10 та поклали його на стіл вчителя на спину, та стали його з силою тримати, після чого ОСОБА_8 почав колоти ОСОБА_10 в бік ручкою. Надалі ОСОБА_10 вирвався та сів на своє місце за парту.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 , однак останній його відштовхнув від себе, після чого ОСОБА_8 маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків від своїх дій і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 малолітньому потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на голові , який згідно висновку експерта № 2083-ая/17 від 04.04.2017 року відноситься до легкого тілесного ушкодження.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду змінити, виключити з резолютивної частини суду рішення щодо звільнення від відбуття покарання ОСОБА_8 та від кримінальної відповідальності; в решті оскаржувану ухвалу залишити без змін. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу прокурор вказує на те, що малолітньому ОСОБА_8 на момент вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, виповнилося лише 13 років, у зв`язку з чим ОСОБА_8 неможливо призначити покарання та звільнити від його відбування, а також від кримінальної відповідальності, оскільки він не є суб`єктом цього злочину за віком .

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, а також думку захисника, яка не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується зі слушністю апеляційних вимог та доводів щодо необхідності зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження чинним КПК України.
Відповідно до норм ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років, а також особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за умисне вбивство (статті 115-117 КК України), посягання на життя державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, захисника чи представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, представника іноземної держави (статті 112, 348, 379, 400, 443 КК України), умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України, частина третя статей 345, 346, 350, 377, 398 КК України), умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122 КК України, частина друга статей 345, 346, 350, 377, 398 КК України), диверсію (стаття 113 КК України), бандитизм (стаття 257 КК України), терористичний акт (стаття 258 КК України), захоплення заручників (статті 147 і 349 КК України), зґвалтування (стаття 152 КК України), насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом (стаття 153 КК України), крадіжку (стаття 185, частина перша статей 262, 308 КК України), грабіж (статті 186, 262, 308 КК України), розбій (стаття 187 КК України, частина третя статей 262, 308 КК України), вимагання (статті 189, 262, 308 КК України), умисне знищення або пошкодження майна (частина друга статей 194, 347, 352, 378 КК України, частини друга та третя статті 399 КК України), пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів (стаття 277 КК України), угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна (стаття 278 КК України), незаконне заволодіння транспортним засобом (частини друга, третя статті 289 КК України), хуліганство (стаття 296 КК України).
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів судового провадження, малолітньому ОСОБА_8 на момент вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, виповнилося лише 13 років, тобто ОСОБА_8 не є особою, яка зазначена в частинах 1 та 2 статті 22 КК України.
Разом з цим, судом при постановленні ухвали не були враховані норми КК України та помилково було зазначено в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення щодо звільнення малолітнього ОСОБА_8 від відбуття покарання та від кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційних доводів і вимог прокурора, що не погіршують становище ОСОБА_8 , та обумовлюють необхідність зміни ухвали шляхом виключення з її резолютивної частини вказівку суду щодо звільнення малолітнього ОСОБА_8 від відбуття покарання та від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 2; 408 ч.1 п.4; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року вказівку суду щодо звільнення малолітнього ОСОБА_8 від відбуття покарання та від кримінальної відповідальності.
В решті ухвалу районного суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4