АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2031/17 Справа № 196/880/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітніх - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_10

законного представника ОСОБА_9 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року,-
В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, учня 1-го курсу Царичанського аграрно-професійного ліцею, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі п. «а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000305 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, - закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що відповідно до п. «а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
Не погоджуючись з вироком, прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд при вирішенні питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з застосуванням акта амністії повинен був виконати вимоги ст. 368 КПК України, зокрема, під час судового розгляду суд мав перевірити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винна обвинувачена у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею. Вважає, що дійшовши переконання про винність особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен був визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та від призначеного покарання звільнити на підставі акта амністії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку сторін, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає доводи прокурора, про те що суд, в судовому засіданні, постановив ухвалу відносно ОСОБА_8 , всупереч ч.2 ст. 371 КПК України та ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи, наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

У ч.2 ст. 373 КПК України, теж зазначено, що суд може звільнити від покарання чи від його відбування обвинуваченого, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосувати інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, але обвинуваченого до цього необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і ухвалити обвинувальний вирок, призначивши покарання.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявив клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», відносно ОСОБА_8 , оскільки він підпадає під дію п. «а» ч. 1 ст. 1 цього Закону, так як є неповнолітнім.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання сторін, не ухваливши вирок, постановив ухвалу, якою звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з актом амністії, та закрив кримінальне провадження. При цьому суд, в порушення вимог ст. 368 КПК України не перевірив чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винна обвинувачена у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею. Дійшовши переконання про винність особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен був вирішити питання щодо винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, та в разі призначення йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, - від призначеного покарання звільнити на підставі акта амністії.

Отже на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним, в зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

У відповідності до п.3,4 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанціє, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що чинним КПК України, з одного боку, чітко визначено повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить дослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції - без клопотання учасників судового провадження, оскільки останнє покладено кримінальним процесуальним законом саме на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку, в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляд в суді першої інстанції, - не входять вищезазначені порушення вимог чинного законодавства. Але, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ст. 7 КПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести рішення у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 задовольнити.
Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року, відносно ОСОБА_8 - скасувати, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4