Справа № 529/49/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого

29.11.2016 року вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 289, ст. 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за умисний злочин, на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості та під час іспитового строку за попереднім вироком суду вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 16.12.2017 року близько 21 год., обвинувачений ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію тракторної бригади ТОВ "Дружба, яка розташована в с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області. В подальшому, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, впевнившись у відсутності сторонніх, обвинувачений ОСОБА_4 послабивши засув воріт, через щілину у них, яка утворилась внаслідок вказаних вище дій, проник до гаражного приміщення цього товариства, звідки таємно викрав дві акумуляторні батареї марки "Trukman" 6СТ-90А3, загальна вартість яких 5 202 грн., які відніс до свого господарства, розташованого у цьому ж населеному пункті. Викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні, дії поєднані єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , того ж вечора, близько о 22 години, він з метою продовження крадіжки, непомітно від охоронця, через в`їзні ворота, проник на територію тракторної бригади, належної ТОВ "Дружба", розташованої в с. Петро -Давидівка Диканського району Полтавської області, яка перебуває під охороною та спеціально відведена для зберігання матеріальних цінностей. Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає проник в приміщення гаража, де відчинивши пасажирські двері вантажного автомобіля ГАЗ5201, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного вказаному ж товариству, з салону якого, таємно викрав акумуляторну батарею марки "Akom" 6СТ - 90VL, вартістю 2 601 грн., якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, сховища, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України завдавши потерпілому ТОВ "Дружба" матеріальних збитків на загальну суму 7 803 грн. 00 коп.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що він маючи складне матеріальне становище, дійсно 16.12.2017 року близько о 21 год. проник на охоронювану тракторну бригаду ТОВ "Дружба" де з приміщення гаражу викрав 2 акумулятори "Trukman" 6СТ-90А3, які відніс до свого господарства, після чого повернувшись на вказану тракторну бригаду, пройшовши непомітно повз охорону, він, з салону автомобіля ГАЗ 5201 таємно викрав акумуляторну батарею марки "Akom" 6СТ -90VL, який також приніс до свого господарства. Після чого, викрадене ним майно реалізував. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 додав, що у вчиненому злочині він розкаюєтьтся.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки трьох акумуляторів з транспортних засобів , які перебували на зберіганні в охоронюваному приміщенні гаража ТОВ "Дружба" Диканського району, що знаходиться в с. Петро Давидівка Диканського району. Крім цього суду пояснив, що обвинуваченим ОСОБА_4 , викрадені ним акумулятори, були повернуті ТОВ "Дружба", але в неробочому стані.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, вказівку обвинуваченого та представника потерпілого ОСОБА_6 на достовірність поданих суду доказів, їм зрозумілі наслідки положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо неможливості оскарження у апеляційному порядку обставин справи, які судом не будуть досліджуватися, думку прокурора щодо об`єму дослідження доказів, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_6 , а також вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, сховища, є вірною, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 з корисливих спонукань, з метою наживи, 16.12.2017 року близько о 21 год. проник на територію охоронюваної тракторної бригади ТОВ "Дружба", а потім приміщення гаражу, де з трактора МТЗ-82 державний номерний знак НОМЕР_2 викрав 2(два) акумулятори "Trukman" 6СТ-90А3, та в подальшому близько 22 години цього ж дня, пройшовши непомітно повз охорону, тракторної бригади, на території, яка спеціально призначена для зберігання матеріальних цінностей, проник приміщення гаража, де з салону автомобіля ГАЗ 5201 державний номерний знак НОМЕР_1 таємно викрав акумуляторну батарею марки "Akom" 6СТ -90VL. Викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ "Дружба" матеріальних збитків на загальну суму 7 803 грн. 00 коп.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання вини та щире каяття, часткове відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочинів.

З досудової доповіді представника органу пробації, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що на думку органів пробації, застосування соціально виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше вже був засуджений за вчинення умисних злочинів з застосуванням іспитового строку, однак на шлях виправлення не став, на прийняті до нього міри виховного характеру не реагує, та у період іспитового строку за попереднім вироком суду вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин, не займається суспільно корисною діяльністю, а займається злочинною, хоча є працездатною особою, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе і досягне мети при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України і не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком від 29.11.2016 року Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 років обмеження волі, покарання йому слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відповідно до ст. 71 КК України, здійснивши перерахунок менш суворого покарання у більш суворе згідно ст. 72 ч. 1 п. 1 п.п. "б" КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

Крім цього в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, мотивуючи це тим, що останній повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі, крім того маються ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може зникнути з місця свого постійного проживання та переховуватися від призначеного судом покарання.

Вислухавши клопотання прокурора заслухавши думки з цього приводу учасників судового засідання, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у виді реального позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора, змінивши обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання цим обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України,суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого в разі внесення застави та звільнення його з під варти ряд обов`язків.

Долю речових доказів за кримінальним провадженням вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 183, 194, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 29.11.2016 року у виді 1 року обмеження волі, та, враховуючи правила п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 /трьох/ років та 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 09 лютого 2018 року.

Обвинуваченому ОСОБА_4 визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК Україниу розмірі - 20 (двадцяти) розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 08.02.2018 року складає 35 240 (тридцять п"ять тисяч двісті сорок) грн. (Одержувач ТУ ДСА України у Полтавській області).

Депозит: Банк одержувача ДКСУ в м. Києві, код одержувача:( МФО 820172, код отримувача ЗКПО 26304855, розрахунковий рахунок: 5950) .

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь- який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, один місяць, до набрання вироком законної сили, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)докласти зусиль до пошуку роботи.

Речові докази у виді двох акумуляторних батарей марки "Trukman" 6СТ-90А3 та однієї акумуляторної батареї марки "Akon" 6СТ -90VL, які зберігаються в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Дружба", залишити товариству, як їхньому власнику.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а засудженому, який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: