Справа № 372/3446/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1207/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 15.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 15 » листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 обвинуваченому за ч.2 ст.366, ч.4 ст. 191 КК України повернуто прокурору,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14.09.2017 р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 від 14.07.2014р. щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.4 ст.191 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а саме він не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, оскільки в частині формулювання обвинувачення за ч.2 ст.366 КК України обвинувальний акт не містить обґрунтування спричинення ОСОБА_8 тяжких наслідків та відомостей про те, які саме наслідки настали від вчинених обвинуваченим дій, тобто в чому саме полягає службове підроблення, а також не зазначено в частині формулювання обвинувачення за ч.4 ст. 191 КК України відомостей про те, чим підтверджується розтрата бюджетних коштів обвинуваченим саме у великих розмірах, а також спосіб його вчинення.
Вказані недоліки порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист та унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду, крім того обвинувальний акт не містить відомостей про те, чи являється особа, яка затвердила вказаний обвинувальний акт, прокурором.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог КПК України та призначити новий розгляд провадження у суді І інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор послався дотримання вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту, судом І інстанції не було враховано думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення судового розгляду, вважає, що проведення підготовчого судового засідання вдруге є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали ухвалу суду І інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

На думку колегії суддів, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 прокурору з підстав наведених в ухвалі суду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Порядок звернення до суду з обвинувальним актом регулюється положеннями, які закріплені у § 3 глави 24 КПК України (ст.ст. 291-293 КПК України).

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із вказаними недоліками обвинувального акту викладеними в ухвалі, є обґрунтованими.

Згідно п.13 ч.1 ст. 13 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Процесуальний рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та яким завершується досудове розслідування відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 свідчить про те, що при його складанні прокурором в повній мірі не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке є неконкретним, зокрема в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.366 КК України відсутнє обґрунтування спричинення ОСОБА_8 тяжких наслідків та не зазначено, які саме наслідки настали від вчинених обвинуваченим дій, крім того в обвинувальному акті не зазначено чим саме підтверджується розтрата бюджетних коштів обвинуваченим у великих розмірах за ч.4 ст. 191 КК України, а також спосіб вчинення такої розтрати.
Доводи апелянта стосовно того, що обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також відсутності їх заяв щодо незрозумілості обвинувального акту та порушення прав обвинуваченого є безпідставними, оскільки вказують лише на процесуальні права обвинуваченого та не відміняють об`єктивних причин, на підставі яких суд прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення встановлених недоліків.

Посилання прокурора про істотні порушення вимог КПК у зв`язку з повторним проведенням підготовчого засідання є необґрунтованими, оскільки невідповідність обвинувального акту вимогам КПК може бути підставою для повернення цього процесуального документа винятково на етапі проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції. Саме тому правильність формулювання обвинувачення як одна з вимог обвинувального акта має перевірятись лише судом першої інстанції в порядку, визначеному ст. 314 КПК, яка і визначає процесуальні наслідки неправильності, у тому числі неповноти сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення. З огляду на положення ст. 337 КПК саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта має бути проведено судовий розгляд.

Порушень які б могли істотно вплинути на правильність прийнятого рішення апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи те, що неконкретність висунутого обвинувачення тягне за собою порушення права обвинуваченого на захист, суд І інстанції дійшов вірного висновку про неможливість призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та про повернення його прокурору, для усунення зазначених недоліків, а тому ухвала суду І інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору залишити без зміни.

Судді