пр. № 1-кс/759/3075/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 8,

ВСТАНОВИВ :

15.09.2017 року до слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000131 відомості про яке було внесено до ЄРДР 27.10.2016 р. Скаржник вказує, що бездіяльність прокурора, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яким є особисте майно ОСОБА_4 , а саме ККТ 7,62х54, частина гранатомету АГС-17, частина кулемету НСВС «Утес», частина кулемету НСВ «Утес», пристрій для вимірювання напряму вітру, кулемет Brawning M2 № 434153, три револьвери Glefcher B-6, Glefcher SWB-4 ,Glefcher CW D25 , частини гранатомету АГС-17 № 362, КПВТ, два ножі до АК № 2170, № 7309, частини гвинтівки Мосіна 7,62х54, частини гранатомету АГС-17, частини гранатомету АГС-17, яке було вилучене під час обшуку, проведеного 04.11.2016 р. за адресою розташування земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 : Київська область, Бориспільський район, с.Проців, дачне поселення РЕД. Свою вимогу скаржник обґрунтовує неповерненням тимчасово вилученого майна, яким вважає майно, що було вилучено прокурором під час обшуку 04.11.2017 р., і який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду від 01.11.2016 р. про надання дозволу на обшук.

У своїх вимогах посилаються на постанову ст.слідчого Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 від 07.04.2017 р. про передачу на зберігання ОСОБА_4 у тому числі і вищезазначеного майна, на неповернення цього майна фактично, на постановлені слідчим суддею ухвали 24.04.2017 р. та 17.05.2017 р. про відмову у поверненні вказаного майна, а також у поверненні прокурору обвинувального акту та продовженням досудового розслідування. Окрім цього вважають, що майно повинно бути повернуто, оскільки за результатами висновків експерта, майно , яке хоча і є вогнепальною зброєю, не придатне до стрільби, є розукомплектованою зброєю, а деякі предмети до вогнепальної зброї не відносяться. Також посилаються на те, що до обвинувального акту спірне майно не включено.

У судовому засіданні прокурор заперечує проти доводів скарги посилаючись на законність вилучення майна за ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, а також на наявність постанови слідчого від 21.12.2016 р. про визнання речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя заслухавши скаржника, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали даної справи вважає, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва (пр.№ 1-кс/759/3063/16, ун№ 759/14842/16-к) було задоволено клопотання спрокурора Київської місцевої прокуратури № 8 про проведення обшуку подане у кримінальному провадженні № 0000131 відомості про яке було внесено до ЄРДР 27.10.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Слідчим суддею наданий дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях за адресою розташування земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 : Київська область, Бориспільський район, с.Проців, дачне поселення РЕД. з метою відшукання у будівлях, які знаходяться на земельних ділянках з названими кадастровими номерами зброї, боєприпасів, вибухових речовин.

04.11.2016 р. прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 був здійснений обшук в результаті якого виявлено та вилучено предмети визначені вищезазначеною ухвалою слідчого судді та складений відповідний протокол. Обшук проводився за зазначеною в ухвалі слідчого судді адресою у результаті якого було вилучено у тому числі і майно, що є предметом даної скарги.

Скаржник вважає, що майно, що було вилучене за протоколом обшуку 04.11.2016 р. є особистою власністю ОСОБА_4 і може вважатись тимчасово вилученим майном, яке повинно бути повернуто з вищезазначених мотивів, оскільки прокурором не був дотриманий порядок (за п.3 ч.1 ст.169 КПК України) про арешт тимчасово вилученого майна у відповідності до ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 КПК України.

Своєю ухвалою 01.11.2016 р. слідчий суддя вирішив питання про обшук для мети виявлення зброї, боєприпасів, вибухових речовин.

За правилами ч.7 ст.236 КПК України, тимчасово вилученим майном при проведенні обшуку можуть вважатись лише ті речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Сторонами кримінального провадження не спростовується факт того, що вказаний у заяві перелік майна відповідає вилученому за ухвалою про проведення обшуку.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені речі відповідають переліку предметів та документів зазначених слідчим суддею в ухвалі від 01.11.2016 р. Доводи скаржника про те, що частина вилучених речей за наданими висновками експертизи не є вогнепальною зброєю або є частинами вогнепальної зброї, або є вогнепальною зброєю, яка не придатна до стрільби, а також те, що вони не є включеними до обвинувального акту, не підтверджують того, що вони є тимчасово вилученими.

Постановою слідчого від 21.12.2016 р. предмети вилучені у результаті обшуку 04.11.2016 р. визнані речовими доказами.

Згідно норми, що регулює питання зберігання речових доказів (ч.1 ст.100 КПК України), речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166 (тимчасовий доступ до речей і документів у тому числі із можливістю їх вилучення) ,170-174 (арешт майна) цього Кодексу.

Слід зазначити, що при проведенні обшуку слідчий, прокурор мають право: 1) на огляд, 2) вилучення, 3) тимчасове вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження (ч.7 ст.236 КПК України).

У даному випадку відбулося вилучення зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, предметів.

Окрім того, передача речей на відповідальне зберігання за постановою слідчого у кримінальному провадженні не свідчить про те, що такі речові докази повертаються особі у якої вони були вилучені, вони продовжують залишатись речовими доказами.

Вирішення питання речових доказів у кримінальному провадженні передбачено лише за результатами судового розгляду про що зазначається у вироку (ч.4 ст.374 КПК України).

Таким чином, скаржник помилково вважає дії прокурора з вилучення майна, що вчинялись ним на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук діями, що пов`язані з тимчасовим вилученням майна, а тому у задоволенні його скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 8,

відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1