Справа№751/8978/17
Провадження №1-кп/751/332/17

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
19 грудня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Кіровограда, громадянина України, освіта неповна середня,
не працює, одруженого, судимості не має, проживає та зареєстрований за
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
в с т а н о в и в
ОСОБА_4 скоїв злочин при наступних обставинах.
Так, відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період -період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
14.01.2015 р. Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015 р., у зв`язку з чим почав діяти особливий період.
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №53 від 14.03.2015 р. військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №67 від 01.04.2015 р. солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
В свою чергу, військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), 07 травня 2015 р. близько 13 години, діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час тимчасово дислокувалась на залізничній станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи наміру повертатися до виконання обов`язків військової служби.
30.11.2017 р. солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Чернігівського гарнізону та повідомив про обставини вчиненого правопорушення.
Так, солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби у період з 07.05.2015 р. по 30.11.2017 р. не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період останній перебував по місцю проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 12.02.2015 р. його було мобілізовано Голованівським РВК, Кіровоградської області. У травні 2015 р. він готувався до направлення у зону АТО, але між ним та командиром військової частини виник конфлікт, в зв`язку з чим він вирішив ухилитись від служби та поїхав на заробітки в Одеську, а згодом в Київську область без оформлення трудових відносин. Після цього він повернувся за своїм місцем реєстрації, де дізнався, що перебуває у розшуку військовою частиною. Відчуваючи провину за свій вчинок, він звернувся до військової прокуратури у м. Чернігові. У скоєному щиро кається.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.
Даний злочин належать до категорії тяжкого.
До обставин, що пом`якшують, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у справі не вбачає.
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно за місцем проживання, має незадовільну службову характеристику, не працює, судимості не має, на утриманні має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З урахуванням вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1