УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС третього відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні №0000145 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 листопада 2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС третього відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту на банківські рахунки № НОМЕР_1 ДП «Снігурівський КХП» () відкриті в ПАТ "СІТІБАНК" (МФО 300584). Заборонити розпоряджатися коштами, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 ДП «Снігурівський КХП» () в банківській установі ПАТ "СІТІБАНК" (МФО 300584) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язків до державного бюджету. Зупинити видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу ДП «Снігурівський КХП» () в банківській установі ПАТ "СІТІБАНК" (МФО 300584) та зупинити видаткові операції з коштами, які знаходяться на адресу зазначених підприємств та вже знаходяться на рахунках. Зобов`язати ПАТ "СІТІБАНК" (МФО 300584) надати слідчому довідку про залишок коштів на рахунках № НОМЕР_1 ДП «Снігурівський КХП» () при накладенні арешту на кошти та в подальшому надавати дану інформацію про залишок коштів на рахунку за запит слідчого.

В обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на мету встановлення розміру грошових коштів набутих в результаті вчинення кримінального правопорушення, їх фіксацію, уникнення подальшого переміщення та в подальшому визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на грошові кошти, що перебувають на вищевказаних рахунках.

В судовому засіданні слідчий, який ініціював вказане клопотання, підтримав доводи клопотання.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, достатні дані на підтвердження причетності вказаної юридичної особи, його службових осіб до вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 205 КПК України відсутні в матеріалах клопотання, доводи ґрунтуються на припущеннях.

Суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що грошові кошти являються доказами, предметом кримінально протиправних дій, як це зазначено слідчим в клопотанні.

Відомості про проведення передбачених слідчих (розшукових) дій та результати, отримані в підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України, відсутні.

Наведені матеріали протоколи допиту свідків, висновок аналітичного дослідження, який зроблений під умовою, не достатні для вжиття таких суттєвих обмежень, втручань, при тому, що в порядку, визначеному КПК України, даних про причетність до вчинення злочину посадових осіб ДП «Снігурівський КХП» не здобуто, стосовно юридичної особи не здійснюється кримінальне провадження, воно зазначено лише контрагентом підприємств, причетних до вчинення злочину, передбаченого ст. 205 КК України.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що конкретні грошові кошти, що належать ДП «Снігурівський КХП», на банківському рахунку, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, можуть бути доказами - ґрунтуються на припущеннях.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні не визначено конкретний розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку ( Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у праві «Інтерсплав проти України»).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості пересвідчитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС третього відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні №0000145 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 205 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1