Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7819/17
Провадження № 1-кп/490/882/2017
У Х В А Л А

12 січня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є росіянином, громадянином України, здобув вищу освіту, є розлученим, неповнолітніх дітей має, працює на посаді інженера 1-ї категорії з налагоджень і випробувань управління маркетингу та технічного забезпечення промислових газотурбінних установок державного підприємства НВКГ "Зоря - Машпроект", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України.

Під час досудового розслідування - 08 вересня 2017 року - між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість та йому призначається покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці.

Ця угода разом з обвинувальним актом була скерована до суду, в зв`язку з чим судом було проведене підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений після роз`яснення йому суті обвинувачення не заперечував проти затвердження угоди.

В той же час він зазначав, що під час вчинення дій, вказаних в обвинувальному акті він достеменно не знав про те, що майно, у отриманні, зберіганні та збуті якого його звинувачено, було здобуто злочинним шляхом.

Після вислуховування обвинуваченого, його захисників та прокурора суд дійшов такого.

І. Щодо можливості затвердження угоди судом.
Оцінюючи наведені вище покази обвинуваченого, суд відзначає таке.

Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України, є вина у формі умислу, вид умислу - прямий, тобто - особа має усвідомлювати, що вчиняє певні дії з майном, здобутим злочинним шляхом, та бажає вчиняти дії саме з таким майном.

В цьому ж випадку наявність цієї обставини обвинувачений заперечує.

Таке доводить, що свою винуватість у вчиненні злочину ОСОБА_4 в дійсності не визнає.
Відповідно до абзацу 2 пункту 16 Постанови № 13 Пленуму від 11 грудня 2015 року Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" /надалі - Постанови Пленуму/ лише через це суд має відмовити у затвердженні угоди.

До того ж:

-в цьому випадку обвинувачений, фактично не визнаючи своєї винуватості, погоджується на укладання угоди. Таке доводить, що угода у кримінальному провадженні була досягнута не добровільно.
-під час підготовчого провадження власником майна, яке, на думку органів досудового розслідування, злочинно заволоділи певні особи та яке, на думку державного обвинувачення, придбавав, зберігав та збував обвинувачений - НВКГ "Зоря - Машпроект" - був заявлений цивільний позов про відшкодування вартості викраденого майна, який згодом був відкликаний. Таке в будь-якому випадку доводить, що в цьому випадку стверджуваними діями обвинуваченого та інших осіб було завдано шкоди правам та інтересам згаданого підприємства. Відповідно ж до абзацу 2 пункту 8 Постанови Пленуму за таких обставин угода про визнання винуватості не може бути укладеною, а у разі її укладання - не може бути затвердженою судом.
Наведене доводить, що підстави для затвердженні угоди наразі є відсутніми, отже - у її затвердженні суд має відмовити.

ІІ. Щодо подальшого руху справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України суд, відмовляючи у затвердженні угоди, має повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування.

Постанова Пленуму вказує про те, що відмовляючи у затвердженні угоди, суд у деяких випадках може ухвалити про продовження судового розгляду у загальному порядку.

Але такі випадки наразі є відсутніми.

Так, як зазначено у згаданому вище абзаці 2 пункту 16 Постанови Пленуму суд має право призначити судовий розгляд у загальному порядку лише у разі, якщо до суду надійшов самий лише обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження. В цьому ж випадку угоду було укладено під час досудового розслідування, та вона надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Далі, відповідно до підпункту "б" пункту 18 Постанови Пленуму суд має право призначити судовий у загальному порядку розгляд також у також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. Проте, в цьому випадку таке клопотання прокурором подане не було, навпаки, прокурор наполягав на затвердженні угоди. Окремий же розгляд питань про відмову у затвердженні угоди та про повернення обвинувального акту ані діючим законодавством, ані Постановою Пленуму не передбачений.
Отже, це кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 474 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України - відмовити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =
21.01.2018