Справа № 183/25/17
№ 1-кп/183/370/17
В И Р О К
іменем України
13 листопада 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне кримінальні провадження № 0003822, №0001352 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
04 вересня 2016 року в період часу з 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились за місцем мешкання останнього по АДРЕСА_3 власті, де спільно розпивали спиртні напої. 05 вересня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 власті, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати даного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку мобільного телефону, який знаходився на столі у вказаній кімнаті, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «HUAWEІ ТІТ-U02», золотистого кольору, вартістю 3 354 гривні 63 копійки, у силіконовому чохлі вартістю 100 гривень, з картою пам`яті на 16 гб вартістю 198 гривень. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3 652 гривні 63 копійки.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, 08 травня 2017 приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись разом зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_9 на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення разового телефонного дзвінка, попрохав ОСОБА_9 надати йому належний їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime SM-G531H», на що остання погодились та передала йому вищевказаний мобільний телефон. Після цього ОСОБА_10 взяв у ОСОБА_9 вказаний мобільний телефон, здійснив телефонний дзвінок та скориставшись тим, що остання відволіклася та не контролює його дії, не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон вартістю 2 720 гривень з сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 гривень та сім картою мобільного оператора «Vodafone» вартістю 50 гривень, утримуючи його при собі, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2 820 гривень.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Показав, що у вересні 2016 року з вечора разом з ОСОБА_6 відпочивали разом у помешканні сусіда ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 власті, де спільно розпивали спиртні напої. Наступного дня приблизно об 11 годині він побачив у спальній кімнаті мобільний телефон ОСОБА_6 , який він таємно викрав та на таксі вирушив до центра м. Новомосковська де і здав цей мобільний телефон до ломбарду за 1000 гривень. Також в травні 2017 року перебував разом з ОСОБА_9 на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , де взяв у ОСОБА_9 з її дозволу належний їй мобільний телефон щоб поговорити з матір`ю, і не повернувши його вирушив до центра м. Новомосковська. Згодом він повернув цей мобільний телефон потерпілій коли вона йому зателефонувала з приводу цього інциденту. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили розглянути кримінальне провадження без їх участі, при цьому потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що майнова шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановленою і доведеною, його дії за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення слід кваліфікувати наступним чином:

1) за епізодом 05.09.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

2) за епізодом 08.05.2017 року за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливі злочини середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, враховуючи думку потерпілих, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Між тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілих, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що до обвинуваченого може бути застосовано положення ст. 75 КК України і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 374 гривні 20 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

1)мобільний телефон марки «HUAWEІ ТІТ-U02», золотистого кольору, з чохлом та картою пам`яті на 16 гб, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_8 та вважати повернутим його власнику;

2)мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime SM-G531H», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 та вважати повернутим його власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення судових товарознавчих експертиз (висновки № 5996-16 від 28.12.2016 року, № 2705-17 від 19.06.2017 року) у розмірі 374 гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1