Справа № 214/7482/17
1-в/214/60/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, засудженого вироком Торбеєвського районного суду Республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року за ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч.3 ст. 69 КК Російської Федерації до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду Республіки Мордовія від 01.03.2017 року, вирок суду першої інстанції змінено, виключено із вироку посилання суду на призначення ОСОБА_5 покарання за правилами ч.3 ст. 69 КК РФ. Дії засудженого із ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, перекваліфіковано на ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ, із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з відбуванням в виправній колонії суворого режиму, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Торбеєвського районного суду Республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч.3 ст. 69 КК Російської Федерації до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду Республіки Мордовія від 01.03.2017 року, вирок суду першої інстанції змінено, виключено із вироку посилання суду на призначення ОСОБА_5 покарання за правилами ч.3 ст. 69 КК РФ. Дії засудженого із ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, перекваліфіковано на ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з відбуванням в виправній колонії суворого режиму.
Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального Кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вказаним вище вироком суду Російської Федерації, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі цього вироку.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, в клопотанні просив справу розглянути за його відсутності.
ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України
ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Торбеєвського районного суду республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.
Аналогічну позицію в суді зайняв захисник ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1ст. 602 КПК Українивирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
Згідно із вироком Торбеєвського районного суду Республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року ОСОБА_5 засуджено ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з відбуванням в виправній колонії суворого режиму. Відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 22 УФСВП Росії по Республіці Мордовія». Кінець строку відбуття покарання - 29.02.2024 року.
Відповідно до розпорядження Торбеєвського районного суду Республіки Мордовія Російської Федерації про виконання вироку суду, який набрав законної чинності, вирок відносно ОСОБА_5 набрав чинності 01.03.2017 року та підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 610 ч. 1 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.
Остання відома адреса засудженого ОСОБА_5 в Україні, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту.
ОСОБА_5 є громадянином України та документований паспортом громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданого Саксаганським РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 09.01.2007 року та підтверджується інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, тобто за замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у особливо великому розмірі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність та відповідає ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу Українита визначає покарання.
Відповідно до ст. 610 ч. 4 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обовязковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне.
Кримінальним кодексом України визначені статті, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним.
Стаття 15 КК України- замах на злочин. Стаття 15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цьогоКодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
На момент вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а також на момент вирішення питання про приведення у відповідність вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 307 КК України, як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Приводячи вирок у відповідність до законодавства України суд вважає, що вчинене ОСОБА_5 на території РФ діяння визнається злочином і на території України. Призначене йому покарання за вчинений злочин за вироком суду іноземної держави є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст.15 КК України - ч.3 ст. 307 КК України, яка передбачає також додаткове покарання у виді конфіскації майна, яка у відповідності до ст. 11 Конвенції не може бути застосована, оскільки це вважатиметься посиленням покарання.
Частиною 1 пункту 1 статті 603 КПК України визначено, що за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у звязку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.
На підставі статті 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання слід рахувати з часу затримання.
З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.602-610 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Торбеєвського районного суду республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести вирок Торбеєвського районного суду республіки Мордовія Російської Федерації від 12.12.2016 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 01.03.2017 року.
В силу ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.03.2016 року по дату набрання вироком законної сили, а саме по 01.03.2017 року, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи діб органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя ОСОБА_1