Справа № 755/121/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0017188 від 12.11.2015 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого обвалювальником м`яса в Екомаркеті, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славутич, Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого спеціалістом по освітленню у Леруа Мерлен, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що відповідно до наказу №2 179-К від 02.09.2015 року ОСОБА_6 прийнято на посаду охоронника ТОВ «Дієса», у магазині «Ельдорадо», що за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 17.

Крім того, відповідно до наказу № 2 397-К від 21.09.2015 ОСОБА_7 прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів, у магазині «Ельдорадо», що за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 17.

ОСОБА_6 03.09.2015 року, та ОСОБА_7 21.09.2015 року уклали з ТОВ «Дієса» договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до зазначеного у договорі:- п. 1 «В порядку та на умовах визначених цим договором, та на підставі п. 1 ст. 134, ст. 135-1 Кодексу законів про працю України, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані йому матеріальні цінності (в тому числі грошові кошти), а також за ті матеріальні цінності, що будуть надходити йому протягом усього терміну дії цього договору; - ч. 2 п. а) «зобов`язаний обережно поводитись з переданим йому на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди»; - ч. 2 п. в) суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з матеріальними цінностями і їх зберігання.»

Так, 02.11.2015 року ОСОБА_7 перебуваючи на робочому місці, у магазині «Ельдорадо», що за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 17, приблизно о 18:00 вступив в попередню злочинну змову з охоронником магазину «Ельдорадо» ОСОБА_6 , направлену на привласнення матеріальних цінностей ТОВ «Дієса».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , керуючись єдиним умислом разом з ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розійшлись по відділам магазину «Ельдорадо».

Так, ОСОБА_7 , 02.11.2015 у вечірній час доби, перебуваючи у магазині «Ельдорадо», що за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 17 діючи умисно, з корисливих спонукань, реалізуючи злочинні наміри та діючи згідно розподілених ролей, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає зайшов до кімнати охорони магазину та взяв чотири смартфони: Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Gold (IMEI 37500), закупівельною вартістю 5812 гривень 72 копійки; Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Silver (IMEI НОМЕР_1 ), закупівельною вартістю 5812 гривень 93 копійки; Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS White (IMEI НОМЕР_2 ), закупівельною вартістю 5805 гривень 92 копійки та Huawei G730D DS Black (S/N K5D4C0), закупівельною вартістю 2226 гривень 37 копійки, які поклав до свого портфелю.

Того ж дня, тобто, 02.11.2015 приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , відповідно до попередньої змови з ОСОБА_6 , направився до виходу з магазину де охоронник магазину «Ельдорадо» ОСОБА_6 здійснював контроль за виносом товаро-матеріальних цінностей. На виході з магазину ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що у портфелі ОСОБА_7 знаходяться товаро-матеріальні цінності магазину, а саме смартфони: Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Gold (IMEI 37500); Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Silver (IMEI НОМЕР_1 ); Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS White (IMEI НОМЕР_2 ) та Huawei G730D DS Black (S/N K5D4C0) зробив вигляд, що оглянув його портфель та випустив ОСОБА_7 з межі магазину.

Відповідно до попередньої змови ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 смартфон Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Gold (IMEI НОМЕР_3 ).

В подальшому, 05.11.2015 у вечірній час доби ОСОБА_7 розпорядився смартфоном Huawei G730D DS Black (S/N K5D4C0), на власний розсуд, а саме подарував смартфон своєму товаришу та співмешканцю ОСОБА_8 , в якості погашення боргу, а смартфони Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS Silver (IMEI НОМЕР_1 ) та Samsung SM-A500H Galaxy A5 DS White (IMEI НОМЕР_2 ) віддав невстановленій досудовим розслідуванням особі, з метою подальшого їх збуту. Грошові кошти після збуту смартфонів невстановлена особа передала ОСОБА_7 , які він витратив на власні потреби.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спричинили ТОВ «Дієса» матеріального збитку на загальну суму 19 657 гривень 94 копійки.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, щиро розкаялися і дали показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ними злочину.

Винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтверджується їх показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які не оспорювали фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.191 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив привласнення майна, яке було ввірене особі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.191 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив привласнення майна, яке було ввірене особі, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий.

Поряд з цим, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинувачених.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не встановлені.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який працює, одружений, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_6 , додаткового покарання, яке передбачене санкцією ч.3 ст.191 КК України як обов`язкове, суд поряд з вищезазначеною сукупністю обставин, з урахуванням того, що злочин, вчинений ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а тому суд вважає за доцільне призначати обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади, яке є обов`язковим відповідно до санкції ч.3 ст.191 КК України.

Поряд з цим, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який працює, неодружений, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_7 , додаткового покарання, яке передбачене санкцією ч.3 ст.191 КК України як обов`язкове, суд поряд з вищезазначеною сукупністю обставин, з урахуванням того, що злочин, вчинений ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а тому суд вважає за доцільне призначати обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади, яке є обов`язковим відповідно до санкції ч.3 ст.191 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади виконувати реально.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади виконувати реально.

Запобіжний захід обраний щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання залшишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: