Справа № 492/1265/16-к
ВИРОК
Іменем України
07 березня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в приміщені суду у закритому судовому засіданні в м. Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000328, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 17.10.2007 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 310 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 26.01.2016 року за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2016 року згідно Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.05.2016р., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , в якій остання мешкає, та на той час знаходилась, умисно, з метою зґвалтування останньої, посягаючи на статеву свободу, честь і гідність потерпілої ОСОБА_9 , 1937 року народження, враховуючи темний час доби, відсутність людей та можливості потерпілої викликати допомогу, з метою придушення волі потерпілої, фізичну перевагу, похилий вік, вчинив зухвале та настирливе домагання вступити в статевий зв`язок неприродним шляхом з потерпілою, де, з метою придушення опору потерпілої, почав умисно наносити останній удари кулаками рук по тулубу, спричинивши тілесні ушкодження, а саме: множинні крововиливи обличчя та голови; закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку із крововиливом над тверду мозкову оболонку; закритий перелом лівої тімяної кістки; відкритий перелом лівої орбіти; перелом лівої виличної кістки; закритий перелом 7-8 ребер зліва; синець по грудинній лінії зліва на рівні 2 ребра; синці між передньо-пахвовою і середньо-ключичною лінією зліва, на рівні нижнього краю ключиці; синці по задній поверхні, середній третині правого передпліччя; синці по передній поверхні, верхній третині лівого плеча; синець по задній поверхні, середній третині лівого передпліччя; синець по передній зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; синець по тильній поверхні лівої кісті, променево-запястного суглобу і верхньої третини гомілки; синці по передній внутрішній поверхні верхньої і середньої третини правої гомілки; синець по передній поверхні лівого гомілково-надпяткового суглобу, які згідно висновку експерта № 82 від 20.07.2016р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, далі повалив потерпілу на підлогу, та з метою подолання опору, застосовуючи фізичне насильство, що виразилося в насильницькому роздвиганні ніг потерпілої, ввів свій ерегований статевий орган, на якому був одягнений контрацептив, у піхву та у задній отвір потерпілої, зробивши таким чином насильницький статевий акт природним та неприродним шляхом, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синцю слизової оболонки у вході в піхву зліва; синцю слизової оболонки у вході в піхву справа, синців до заду від анусу.

Також, 07.07.2016р., приблизно о 22 год. 25 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 , повторно, з користі, з метою відкритого викрадення чужого майна, перебуваючи на території пекарні КФХ « ОСОБА_10 », розташованої по вул.Пушкіна, м.Арциз Одеської області, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось у нанесенні трьох ударів кулаком правої руки по обличчю потерпілої, від чого остання впала на землю. Після цього ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_5 множинні удари руками та ногами по тулубу та голові потерпілої, внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження, та відкрито викрав майно, що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_5 , а саме: жіночий гаманець, чорного кольору, колишнього використання, вартістю 25 грн.; картку банку «Приватбанк» для виплат, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 1075 грн., після чого покинув місце скоєння злочину.

Представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила суду, що потерпіла ОСОБА_9 є її бабусею, про те що сталося її повідомила ОСОБА_12 , після того як вона потрапила до квартири ОСОБА_9 вона побачила що ліжко, ванна кімната, передпокої, шафа та деякі речі були у крові. Потерпіла ОСОБА_9 була у дуже важкому стані. Потерпіла ОСОБА_9 не має можливості надати пояснення суду, оскільки знаходиться у важкому стані, після цих подій має проблеми з психікою та те що їй вже 80 років.

Потерпіла ОСОБА_9 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Разом з тим, потерпіла та її представник звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили здійснити судовий розгляд у їх відсутності. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої та її представника, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні обвинувальний акт підтримала та дала суду пояснення, що 07.07.2016 року приблизно о 22 годині отримала смс про отримання дитячої допомоги, вона ішла одна щоб зняти з картки дитячу допомогу, біля кладовища та пекарні почувши кроки обернулась та побачила обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_7 напав та почав її бити, під час цього він нічого не казав та втік після того як з`явилася інша жінка. Тікаючи обвинувачений викрав гаманець у якому була картка «ПриватБанк». Обвинуваченого бачила добре оскільки на тому місці був ліхтар.

Обвинувачений ОСОБА_7 спочатку свою вину у вчинені кримінальних правопорушень не визнавав та наполягав на тому щоб до початку його допиту були допитані усі свідки. В подальшому, після допиту свідків, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також обставини зазначені у поясненнях свідків. В ході судового розгляду він відмовився розповідати про обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) та повідомив, що щиро розкаявся у їх вчиненні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину підтверджується показами потерпілої, свідків та матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив суду, що він був понятим під час огляду місця події, під час огляду бачив кров у передпокоях, у ванній, кухні та спальні, а на підлозі усе було перевернуто. Слідчий знайшов у раковині на кухні презерватив, який був упакований та опечатаний. Потерпілу під час огляду не бачив.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила суду, що вона була понятою під час огляду місця події, бачила кров у передпокоях, у ванній, кухні та спальні. Слідчий показав презерватив, який був упакований та опечатаний. Потерпілу під час огляду не бачила.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.05.2016 року під час огляду було виявлено плями речовини бурого кольору, презерватив, речі та одяг з плямами речовини.

Згідно з висновком експерта № 82 від 20.07.2016 року потерпіла ОСОБА_9 має наступні тілесні ушкодження: множинні крововиливи обличчя та голови; закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку із крововиливом над тверду мозкову оболонку; закритий перелом лівої тім`яної кістки, відкритий перелом лівої орбіти; перелом лівої виличної кістки; закритий перелом 7-8 ребер зліва; синець по грудинній лінії зліва на рівні 2 ребра; синці між передньо-пахвовою і середньо-ключичною лінією зліва, на рівні нижнього краю ключиці; синці по задній поверхні, середній третині правого передпліччя; синці по передній поверхні, верхній третині лівого плеча; синець по задній поверхні, середній третині лівого передпліччя; синець по передній зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; синець по тильній поверхні лівої кісті, променево-запястного суглобу і верхньої третини гомілки; синці по передній внутрішній поверхні верхньої і середньої третини правої гомілки; синець по передній поверхні лівого гомілково-надпяткового суглобу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. При гінекологічному огляді в ділянці статевих органів та анусу були виявлені тілесні ушкодження, а саме: синець слизової оболонки у вході в піхву зліва; синець слизової оболонки у вході в піхву справа; синці к заду від анусу. Всі наявні тілесні ушкодження в ділянках статевих органів, анусу та на інших частинах тіла могли утворитися в один і той же час.

Відповідно до постанови про відібрання зразків для проведення експертизи від 16.05.2018 року, протоколів отримання зразків для експертизи від 16.05.2018 року та 17.05.2018 року у обвинуваченого ОСОБА_7 було відібрано зразки волосся, змиви з полового члена, кров та піднігтьовий зміст.

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 17.05.2018 року у потерпілої ОСОБА_9 було відібрано зразки крові.

Відповідно до висновку експерта № 472 від 14.06.2016 року було визначено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Згідно з висновком експерта № 477 від 07.07.2016 року об`єкти експертного дослідження доставлені в упакованому стані, без порушення цілісності пакування. Генетичні ознаки клітин на зовнішній поверхні презерватива (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_9 , 1937 року народження і не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_7 .. Генетичні ознаки клітин з домішкою сперми на внутрішній поверхні презерватива (об`єкт № 2) є змішаними, містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 117 від 19.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший, в тому числі тимчасовий, розлад психічної діяльності, не страждав, в зв`язку з чим був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що в серпні 2016 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, вона почула жіночий крик та побачила як біля пекарні під стовпом хлопець б`є дівчину ногами. Коли він побачив мене то підняв щось з землі та втік. Обличчя хлопця не побачила, оскілки була на великій відстані.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив суду, що літом 2016 року, точну дату він не пам`ятає, на свято Івана Купала з 15 години він ремонтував у гаражі мопед, приблизно о 18 годині до нього підійшов ОСОБА_7 , а потім підійшов ОСОБА_17 , після чого вони поїхали придбати вино. Після того як ОСОБА_7 разом з ОСОБА_17 привезли пляшку вина, вони були там ще приблизно годину півтори та приблизно у 20 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_17 поїхали оскілки хтось з них щось забув.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 7 липня 2016 року біля 18 години він з ОСОБА_16 знаходилися у гаражі, після чого до них під`їхав ОСОБА_7 на мопеді. Після розмови свідок поїхав та придбав вино, яке надалі випили. З гаража вони поїхали приблизно о 20 годині, а на початку 21 годині свідок виявив, що забув телефон у гаражі та повернувся. Після чого ОСОБА_7 приблизно о 21 годині відвіз його до дому та повідомив що теж їде до дому.

Свідок ОСОБА_18 , у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 проживав з її дочкою ОСОБА_19 з середини травня 2016 року. У серпні 2016 року в ночі прийшли співробітники поліції, яким вона пояснила, що не бачила ОСОБА_7 на протязі одного або двох днів.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він був присутній при проведенні впізнання за фотознімками, дівчина розповідала про те що сталося. Тиску на потерпілу ніхто не здійснював, потерпіла вказала на 4 фото. Свій підпис у протоколі свідок упізнав та підтвердив.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.07.2016 року було виявлено сліди бурого кольору, змиви були покладені у експертний пакет №73991.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2016 року потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу яка на неї напала 07.07.2016 року за фотокарткою № 4.

Відповідно до висновку експерти № 108 від 26.07.2016 року у потерпілої ОСОБА_5 було виявлено наступні тілесні ушкодження: ущільнення в потиличної ділянці; набряк у внутрішньо-верхнього кінця надбрівної дуги; синець вище внутрішнього кінця лівої надбрівної дуги; синець нижній повіці лівого ока; синець верхній повіці; синець губи зліва; пошкодження по внутрішній поверхні верхній губи зліва; набряк і синець нижній губи зліва; синець по внутрішній поверхні нижній губи зліва; синець на межі волосяної частини голови і лоба; синець по задній поверхні лівого плечового суглобу; 2 садна вище описаного синця; синець по тильній поверхні лівої кісті, там же набряк; садна по передньої поверхні променево-зап`ястного суглобу; садна в ділянці крижі; синець по внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу; синець по задній поверхні середній третини правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

А саме факт скоєння кримінальних правопорушень у відношенні до потерпілої ОСОБА_9 передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України саме обвинуваченим ОСОБА_7 підтверджується висновком експерта №477 від 07.07.2016 року, згідно якого генетичні ознаки клітин з домішкою сперми на внутрішній частині презерватива, який було знайдено на місці події відповідно до протоколу огляду місця події від 16.05.2016 року, містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також висновку експерта № 82 від 20.07.2016 року, відповідно до якого під час гінекологічного огляду було виявлено синці слизової оболонки у вході в піхву зліва та справа; синці к заду від анусу; а також у висновку експерта зазначено, що всі наявні тілесні ушкодження в ділянках статевих органів, анусу та на інших частинах тіла могли утворитися в один і той же час.

А також факт скоєння кримінального правопорушення у відношенні до потерпілої ОСОБА_5 передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України саме обвинуваченим ОСОБА_7 підтверджується свідченнями самої потерпілої ОСОБА_5 , яка розгледіла особу нападника, який наніс їй тілесні ушкодження та викрав гаманець з банківською карткою, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2016 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу яка на неї напала, нанесла тілесні ушкодження та викрала гаманець з банківською карткою, а саме за фотокарткою №4 опізнала обвинуваченого ОСОБА_7 , та висновком експерта №108 від 26.07.2016 року згідно з яким потерпілій ОСОБА_5 під час нападу було заподіяно легких тілесних ушкоджень. Також факт скоєння кримінального правопорушення у відношенні до потерпілої ОСОБА_5 підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_15 яка бачила як біля пекарні під стовпом хлопець б`є дівчину ногами, який надалі підняв щось з землі та втік, які підтверджують свідчення потерпілої.

Вищенаведені умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент заподіяння; умисні дії ОСОБА_7 , пов`язані із порушенням конституційних прав ОСОБА_9 на життя, здоров`я, повагу її гідності, суд кваліфікує за ч. 1 ст.152 КК України за кваліфікуючими ознаками: зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану; за ч. 2 ст. 153 КК України за кваліфікуючими ознаками задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України; за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку не перебуває; раніше судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_7 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення дуже високий, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк неможливе. Орган пробації вважає, що виправлення особи та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, дискреційних повноважень суду (які визнаються Європейським судом з прав людини, зокрема справа «Довженко проти України» та Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 634/609/15-к від 1 лютого 2018 року), вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання пов`язане з позбавленням волі. До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, знаючи, що за вчинення злочинів неодмінно настає кримінальне покарання, знову вчинив кримінальні правопорушення (злочини), що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних, особу обвинуваченого, обставини скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), що обтяжують покарання тому у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, визначивши остаточний його строк покарання, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України може мати місце лише за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_7 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі і не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 дії ст. 69 КК України.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Відповідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» необхідно враховувати спрямованість умислу винного. Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілою особою, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Однією із важливих гарантій здійснення права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог закону щодо забезпечення покарань від зазначених злочинів.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до ув`язнення, що набрав чинності 24 грудня 2015 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, що набрав чинності 21 червня 2017 р., ч. 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Таким чином, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року,скасовано попередню редакцію ч. 5 статті 72 КК України в редакції ув`язнення, що набрав чинності 24 грудня 2015 року.

Порівняльний аналіз ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ув`язнення (далі - Закону України від 26 листопада 2015 року), що набрав чинності 24 грудня 2015 року, та в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року (далі Закон України від 18 травня 2017 року), що набрав чинності 21 червня 2017 р., дає суду підстави для висновку, що Закон України від 18 травня 2017 року погіршує становище обвинуваченого, оскільки ним скасовано запроваджене попереднім Законом України від 26 листопада 2015 року правило зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та введено правила зарахування судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій ст. 72 КК України.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області від 09.07.2016 року, згідно якої ОСОБА_21 був затриманий 08.07.2016 року о 20 год. 20 хв.

Оскільки після вчинення обвинуваченим діянь, які містять склад злочинів, закон про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 72 КК України) змінювався, то з урахуванням положень ст. 5 КК України зворотну дію в часі має той закон, який поліпшує становище обвинуваченого, а саме Закон України від 26 листопада 2015 року, що набрав чинності 24 грудня 2015 року (втратив чинність 21 червня 2017 року), яким було запроваджене правило зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_21 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.07.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що у день коли відбувались ці події, 7 або 8 липня, вона разом з обвинуваченим ОСОБА_7 повернулася додому у с. Павлівка з м. Арциз де придбали дитячі харчі приблизно о 20 годині, після чого лягли спати. Можливо ОСОБА_7 від`їжджав коли вона відходила до дитячої кімнаті приблизно о 9 години. Надалі усю ніч обвинувачений ОСОБА_7 знаходився поруч.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_19 , яка є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскілки вони суперечать та спростовуються свідченнями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_18 , а також не знайшли жодного підтвердження у судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги висновки експерта №657 від 12.09.2016 року, оскільки відповідно до результатів проведеного дослідження не вдалося встановити жодних генетичних ознак у зв`язку з надзвичайно низьким змістом (або відсутністью) ДНК в об`єкті дослідження.

Суд не бере до уваги протоколу огляду місця події від 08.07.2016 року під час якого було виявлено чоловічий одяг, а саме спортивна кофта, майка та штани, оскільки у протоколі огляду відсутні анкетні данні другого свідка, а також відповідно до протоколу не було виявлено та вилучено жодних речових доказів, які мають відношення до цієї кримінальної справи.

Суд також не приймає до уваги висновки експерта №473 від 15.06.2016 року, оскільки відповідно до результатів проведеного дослідження генетичних ознак потерпілої ОСОБА_9 у піднігтьовому вмісті зрізів нігтів обвинуваченого ОСОБА_7 не було виявлено.

Враховуючи ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що були підставою для застосування відносно ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судові молекулярно-генетичні експертизи у наявному кримінальному провадженні у розмірі 23815,80 грн.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі, в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів, у даному кримінальному проваджені.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на вісім років;

- за ч. 1 ст. 152 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки;

- за ч. 2 ст. 153 КК України у вигляді позбавлення волі строком на сім років;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 липня 2016 року, зарахувавши в силу положення ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_22 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 23815 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1