АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.08.2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки,
яка обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,?
за участі:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
Від обвинуваченого та його захисника надійшли апеляційні скарги вирок Оболонського районного суду міста Києва від 25.04.2017, ухвалений відносно ОСОБА_5 .
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить апеляційний суд призначити більш м`яке покарання.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , просить апеляційний суд оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04.08.2016 та призначити остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 16.01.2017 по день винесення рішення Апеляційним судом міста Києва з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.04.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України визначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04.08.2016, у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 25.04.2017. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк покарання його перебування у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 16.01.2017 по 25.04.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений посилається на призначення йому судом першої інстанції занадто суворого покарання. При цьому ОСОБА_5 вказує, що він щиро розкаявся, допомагав слідству у розкритті злочину, не наніс збитків потерпілій стороні, позитивно характеризується за місцем проживання, з огляду на що вважає за можливе призначити йому більш м`яке покарання.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вважає, що судом обрано ОСОБА_5 занадто сувору міру покарання, що не відповідає особі засудженого. Адвокат вказує, що обвинувачений під час досудового і судового слідства визнавав свою вину у скоєному, підтвердив усі обставини, які були встановлені на стадії досудового розслідування, активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому. На думку апелянта, зазначені обставини у відповідності до ч.1 ст.66 КК України є пом`якшуючими покарання ОСОБА_5 , з ог7ляду на що обвинуваченому повинно бути призначене більш м`яке покарання.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, 16.01.2017 приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Спортмастер», що належить ТОВ «Спортмастер-Україна», код ЄРДПОУ 34880125, який знаходиться в ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-6, побачив на одній з торгівельних вітрин кросівки дитячі TM «Demix», арт. CD8VZ432.В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) зазначених кросівок дитячих TM «Demix», арт. CD8VZ432, що належать TOB «Спортмастер-Україна». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в той же час, того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Спортмастер», скориставшись неуважністю працівників магазину та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення шляхом вільного доступу взяв з торгівельної вітрини кросівки дитячі TM «Demix», арт. CD8VZ432, вартістю 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), які належать ТОВ «Спортмастер» та направився до примірочної кімнати вказаного магазину. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 попередньо відірвавши цінник та захисну кліпсу з зазначених вище кросівок дитячих ТМ «Demix», арт. CD8VZ432, вартістю 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), заховав їх в рукава своєї куртки, яку тримав у руці, та направився до виходу з приміщення магазину «Спортмастер».Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, останній пройшов лінію кас разом з таємно викраденим чужим майном, не сплативши за нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки спрацювала сигнальна рамка лінії контролю та ОСОБА_5 був зупинений працівником охорони магазину «Спортмастер». Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 міг спричинити ТОВ «Спортмастер-Україна», код СДРПОУ 34880125, майнову шкоду на загальну суму 665 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ).
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги і просили суд їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти наявних апеляційних скарг та вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного .
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, з`ясування обставин та дослідження доказів в суді першої інстанції з урахуванням думки обвинуваченого проводилося згідно ч.3 ст.349 КПК України. Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ? є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не заперечувались сторонами по справі. Будь-яких заперечень щодо цього учасниками не надано, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст.404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду, оскільки учасниками судового провадження не оскаржується та не ставиться ніким під сумнів.
Доводи, наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника щодо призначення судом ОСОБА_5 занадто суворого покарання, колегія суддів апеляційного суду вважає необгрунтованими , виходячи з наступного.
Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причину, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки станом на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 мав непогашену судимість за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. З ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, суд врахував його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що наведено у вироку і з цим колегія суддів погоджується .
Відповідно до ч.І ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року, оскільки ОСОБА_5 після постановлення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вироком вчинив новий злочин, і визначив остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України, яке має бути більшим від покарання , призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком . Таким чином, покарання за сукупністю вироків призначене обвинуваченому з дотриманням вимог ст. 71 КК України, а доводи апеляцій захисника та обвинуваченого цілком спростовуються вищенаведеним .
Щодо застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, то суд апеляційної інстанції зараховує обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з урахуванням змін , внесених Законом України від 18.05.2017, № 2046-VIII"Про внесення змін до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який набрав чинності 21.06.2017, і яким скасовано зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і, таким чином суд зараховує строк попереднього ув`язнення за Законом в редакції від 26.11.2015 № 838-VIII, по 20.06.2017 включно .
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 25.04.2017, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі та остаточно на підставі ч.1 ст.71 КК України визначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, ? залишити без змін .
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув'язнення із розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі з 16.01.2017, по 20.06.2017, включно .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1371/2017
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1