Справа № 526/348/16-к
Провадження № 1-кп/526/7/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - Синепол

за участю прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000670 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, працює ТОВ «Птахопродукт 2007» інженер-механік, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

02 серпня 2015 року о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 та перевозячи з собою пасажира ОСОБА_3 , рухався по своїй смузі руху зі швидкістю близько 120 км/год на автошляху Гадяч- Липова Долина в напрямку від м. Гадяч до селища Липова Долина Липоводолинського району Сумської області.

Проїжджаючи 102 км+700м у Гадяцькому районі Полтавської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує швидкість та реакцію водія при стеженні за дорожнім рухом, на вказаній ділянці дороги, перевищив дозволену максимальну швидкість руху транспортних засобів, перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, виїхав ліворуч на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки „ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_9 , який рухався йому назустріч по своїй смузі руху в напрямку м. Гадяч та перевозив пасажира ОСОБА_6 , що сиділа на передньому пасажирському сидінні і малолітнього пасажира ОСОБА_7 , 2003 року народження, що сидів на задньому пасажирському сидінні, чим порушив вимоги п.п. 2.9 підпункту а», 10.1, 12.6 підпункту «г», 12.9 підпункту „б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

п.2.9 Водієві забороняється:

а)керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

г)іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1, - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою,- не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год;

п. 12.9. Водієві забороняється:

б)перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту „й пункту 30.3 цих Правил.

Внаслідок порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 , що призвело до даної дорожньо - транспортної події, водій автомобіля „ВАЗ-2106 ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці, його пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир автомобіля «ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА» ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, в зв`язку з чим вони були доставлені до Гадяцької ЦРЛ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 18.09.2015 на тілі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: травматичного шоку, політравми: набряку головного мозку, перелому грудини в середній третині, перелому 10-го ребра зправа по передньо-підпахвинній лінії, переломів ребер зліва: по кологрудинній лінії 4,5,6 з крововиливами в м`які тканини, забою легень, серця, нирок, деревовидних розривів печінки, в черевній порожнині до 2 літрів крові, багатоосколкового перелому 4-го шийного хребця з розривом міжхребцевих артерій та спинного мозку, багатоосколкового перелому нижньої третини правої гомілки великогомілкової і малогомілкової кісток; перелому лівої стегнової кістки у верхній і середній третині багатоосколковий з формуванням списоподібних відломків, перелому лівої великогомілкової кістки у верхній і нижній третині з масивними крововиливами в навколишні м`язи та міжм`язові простори, множинних крововиливів, садна верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки, передньої черевної стінки, тулубу, забійна рана лівого ліктьового суглобу, які по своєму характеру є прижиттєвими, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, якими могли бути частини легкового автомобіля при травматизації у водія легкового автомобіля, при його зіткненні з іншим легковим автомобілем, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові 02.08.2015, і стосовно живої особи вищевказаний комплекс пошкоджень відповідає тяжким тілесним ушкодженням, як небезпечним для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, які потягли за собою смерть потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_9 явилась політравма: набряк головного мозку, перелом грудини в середній третині, перелом 10-го ребра зправа по передньо-підпахвинній лінії, переломи ребер зліва: по кологрудинній лінії 4,5,6 з крововиливами в м`які тканини, забій легень, серця, нирок, деревовидні розриви печінки, в черевній порожнині до 2-х літрів крові, багатоосколковий перелом 4-го шийного хребця з розривом міжхребцевих артерій та спинного мозку, багатоосколковий перелом нижньої третини правої гомілки великогомілкової і малогомілкової кісток; перелом лівої стегнової кістки у верхній і середній третині багатоосколковий з формуванням списоподібних відломків, перелом лівої великогомілкової кістки у верхній і нижній третині з масивними крововиливами в навколишні м`язи та міжм`язові простори, множинні крововиливи, садна верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки, передньої черевної стінки, тулубу, забійна рана лівого ліктьового суглобу, які в своєму перебігу ускладнились травматичним шоком, про що свідчить комплекс морфологічних ознак властивий даному виду смерті, судово - гістологічне дослідження шматочків внутрішніх органів.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр-на ОСОБА_9 етиловий та інші спирти не виявлені, відповідно в момент настання смерті він був тверезий.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №180 від 07.09.2015 на тілі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритого багатоуламкового перелому середньої третини і нижньої третини лівого стегна зі зміщенням, обширної забійно-рваної рани лівого стегна, травматичного шоку 3-го ступеня, множинних ран кінцівок, голови; забою грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 181 від 23.09.2015 на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого осколкового перелому лівого стегна зі зміщенням, відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки великогомілкової кістки та малогомілкової кістки з пошкодженням сухожиль, множинні садна м`яких тканин обличчя, тулуба, кінцівок, які ускладнились травматичним шоком і могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №182 від 01.09.2015 на тілі ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 12-го грудного хребця 1-го ступеня, закритого перелому основи 1-ї п`ястної кістки правої кисті, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У відповідності до висновку комплексної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи № 6 від 27.01.2016, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами пп. 10.1, 12.6 підпункту «г», 12.9 підпункт «б» Правил дорожнього руху України.

Невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

В умовах даної події водій автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106».

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні даного злочину, суду дав показання, що 02 серпня 2015 року близько 20-ї години, він керуючи автомобілем Хюндай, виїхав з м. Гадяч Полтавської області в сторону селища Липова Долина Сумської області. Разом з ним в автомобілі знаходився його рідний брат ОСОБА_10 . Видимість дороги була гарною. Побачивши на шляху автодороги автомобіль, який рухався йому назустріч, по його смузі руху, він намагався уникнути ДТП, в зв`язку з чим, при зближенні з автомобілем, став виїжджати на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення. Після цього його забрала швидка допомога.

Обвинувачений також заперечував вживання ним у той день алкогольних напоїв та стверджував, що під час ДТП був тверезим.

Потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що загиблий ОСОБА_9 був її рідним братом. У той день він разом з дружиною та неповнолітнім сином, а також вона із своєю сім`єю, перебували в селі, звідки вона перша повернулася додому. Коли зайшла до квартири їй зателефонували та повідомили про ДТП. Поховання брата здійснювала вона, як і піклування про його дружину та сина лягло на неї. Із братом вони були дуже близькі, а тому його втрата завдала їй моральних страждань.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що 2 серпня 2015 року вона разом зі своїм чоловіком та неповнолітнім сином, на власному легковому автомобілі ВАЗ 2106, поверталися з села зі сторони селища ОСОБА_11 додому до м. Гадяч. Близько 20.30, коли вони їхали по своїй смузі русі, автомобіль, який рухався їм назустріч, раптово змінив напрямок руху, виїхав на їхню смугу, після чого відбулося зіткнення, в результаті якого її чоловік загинув, а вона із сином отримали тяжкі тілесні ушкодження та були доставлені до Гадяцької ЦРЛ.

Після отриманих травм у ДТП, вони із сином продовжують лікуватися до цього часу. Син, у зв`язку з цим, немає можливості відвідувати школу, а втрата батька та чоловіка призводить до моральних страждань.

Потерпілий ОСОБА_3 , який є рідним братом обвинуваченого, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показань.

Стороною обвинувачення, на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні злочину, надано докази, зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а саме.

Витяг з кримінального провадження № 0000670, в якому значиться, що 03.08.2015, на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме про те, що 02.08.2015 близько 20.30 на автошляху Гадяч-Липова Долина в Гадяцькому районі Полтавської області автомобіль «Хюндай Елантра» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який загинув на місці та внаслідок зіткнення пасажири даного автомобіля ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та водій автомобіля «Хюндай Елантра» отримали тілесні ушкодження.

Рапорт оперативного чергового ч.ч. штабу Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_12 , зареєстрований в журналі реєстрації повідомлень про злочини 02.08.2015 за № 2985 про дану дорожньо-транспортну пригоду.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2015, в якому зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди, огляд автомобілів із зазначенням пошкоджень на місці пригоди, наявність трупа чоловічої статі, до якого також приєднано схему місця пригоди та фототаблицю.

Висновок судово-медичної експертизи № 105 від 18.09.2015, згідно якого значиться, що при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження: травматичний шок, політравма: набряк головного мозку, перелом грудини в середній третині, перелом 10-го ребра зправа по передньо-підпахвинній лінії, перелом ребер зліва: по кологрудинній лінії 4,5,6 з крововиливами в м`які тканини, забій легень, серця, нирок, деревовидні розриви печінки, в черевній порожнині до 2-х літрів крові, багатоосколковий перелом 4-го шийного хребця з розривом міжхребцевих артерій та спинного мозку, багатоосколковий перелом нижньої третини правої гомілки великогомілкової і малогомілкової кісток; перелом лівої стегнової кістки у верхній і середній третині багатоосколковий з формуванням списоподібних відломків, перелом лівої великогомілкової кістки у верхній і нижній третині з масивними крововиливами в навколишні м`язи та міжм`язові простори, множинні крововиливи, садна верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки, передньої черевної стінки, тулубу, забійна рана лівого ліктьового суглобу, які по своєму характеру є прижиттєвими, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, якими могли бути частини легкового автомобіля при травматизації у водія легкового автомобіля, при його зіткненні з іншим легковим автомобілем, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові 02.08.2015, і стосовно живої особи вищевказаний комплекс пошкоджень відповідає тяжким тілесним ушкодженням, як небезпечним для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, які потягли за собою смерть потерпілого. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр-на ОСОБА_9 етиловий та інші спирти не виявлені, відповідно в момент настання смерті він був тверезий.

Висновок судово-медичної експертизи №180 від 07.09.2015, згідно якого, проведенням судово-медичної експертизи гр-ки ОСОБА_6 та враховуючи дані медичної документації на її ім`я виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритого багатоуламкового перелому середньої третини і нижньої третини лівого стегна зі зміщенням, обширної забійно-рваної рани лівого стегна, травматичного шоку 3-го ступеня, множинних ран кінцівок, голови; забою грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Висновок судово-медичної експертизи № 181 від 23.09.2015, згідно якого, проведенням судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_7 та враховуючи дані медичної документації на його ім`я виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого осколкового перелому лівого стегна зі зміщенням, відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки великогомілкової кістки та малогомілкової кістки з пошкодженням сухожиль, множинні садна м`яких тканин обличчя, тулуба, кінцівок, які ускладнились травматичним шоком. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Висновок судово-медичної експертизи №182 від 01.09.2015, згідно якого, проведенням судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_3 та враховуючи дані медичної документації на його ім`я виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 12-го грудного хребця 1-го ступеня, закритого перелому основи 1-ї п`ястної кістки правої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості пасажира легкового автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Протоколи проведення слідчих експериментів від 22.12.2015 за участю потерпілого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 .

Висновок транспортно - трасологічної експертизи № 250 від 14.09.2015, в якому значиться, що місце зіткнення автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на а/д Гадяч Липова Долина на смузі руху в напрямку м. Гадяч, в районі різкої зміни напрямку сліду гальмування автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 та подряпин дорожнього покриття частинами автомобіля ВАЗ 2106.

Висновок транспортно - трасологічної експертизи № 251 від 05.10.2015, в якому значиться, що у момент первинного контакту кут між повздовжніми вісями автомобіля марки „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 складав близько 140 градусів + - 5 градусів.

Висновок судово-медичної експертизи №183 від 17.09.2015, з якого вбачається, що проведенням судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 та враховуючи дані медичної документації на його ім`я виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми сполученої: закритої травми грудної клітки, гемопневмоторакс зліва, гіпостатична пневмонія зліва, закрита травма живота з пошкодженням печінки, сальника яка ускладнилась внутрішньою кровотечею, постгеморагічною анемією, закритого перелому правого стегна зі зміщенням, забійна рана правого колінного суглобу, травматичний шок 2-3 ступеню. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові (при ДТП 02.08.2015, в якості водія легкового автомобіля „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 ) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Окрім того, в даній експертизі значиться, що згідно представленої медичної карти стаціонарного хворого № 4958/849 реанімаційного відділення Гадяцької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_3 , 1988 року народження, з якої відомо, що він поступив у відділення 02.08.2015 року о 21 год. 05 хв. та був освідуваний на алкоголь апаратом «Алконт 01», вміст алкоголю 2,1 %.

Дана обставина також підтверджується записом у зазначеній медичній карті, оглянутій у судовому засіданні.

Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про визнання висновку експерта № 183 від 17.09.2015 недопустимим доказом, з тих підстав, що медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_3 отримана слідчим у незаконний спосіб, а саме направлена лікувальним закладом на запит слідчого, тобто отримана з порушенням порядку надання тимчасового доступу до документів, в яких міститься лікарська таємниця.

У зв`язку з цим, захисник обвинуваченого просив визнати висновок судово-медичної експертизи № 183 від 17.09.2015, у якому експерт посилається на дану медичну документацію, недопустимим доказом.

Вимогами ч. 6 статті 163 КПК України дійсно передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, до яких відносяться і відомості , які можуть становити лікарську таємницю (п.2 ч.1 ст. 162 КПК України), якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тобто дані вимоги стосуються здобуття доказів у кримінальному провадженні, на які сторона кримінального провадження посилається як на підтвердження чи спростування вини особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Висновок судово-медичної експертизи №183 від 17.09.2015, який захисник просив визнати, як недопустимий доказ, містить зафіксовані тілесні ушкодження, отримані обвинуваченим ОСОБА_3 під час ДТП та визначено їх кваліфікацію.

Тобто він ніяким чином ні підтверджує ні спростовує вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Що стосується описової його частини, в якій експерт зазначає дані медичної документації з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , згідно яких він після доставлення з місця ДТП до Гадяцької ЦРЛ значиться таким, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та даний факт підтверджується освідуванням, яке проводилося апаратом «Алконт 01», то суд враховуючи, що такі відомості не містять лікарської таємниці, окрім того даний запис підтверджено оглядом медичної карти, витребуваної та оглянутої у судовому засіданні, тому підстави для визнання недопустимим доказом висновку експерта № 183 від 17.09.2015, з цих підстав, відсутні.

Статтею 93 КПК України також передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом не лише проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а й шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Висновок комплексної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 6 від 27.01.2016, згідно якого, в заданій дорожній обстановці, а саме 02.08.2015 близько 20.30 на автошляху Гадяч-Липова Долина у Гадяцькому районі, в діях водія автомобіля марки „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1. Правил дорожнього руху України, а саме: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій даного автомобіля ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України.

У діях водія автомобіля „ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , як значиться у висновку експертизи, невідповідностей вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

Окрім того, водій автомобіля ВАЗ-2106, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто виконанням вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА.

Стороною захисту, у ході розгляду кримінального провадження, надано висновок судової автотехнічної експертизи № 152 від 03.07.2017, проведеної відповідно до договору про надання правової допомоги № 05-17 к, укладеного 24.05.2017, між захисником обвинуваченого ОСОБА_4 та судовим експертом ФОП ОСОБА_13 , який містить суперечності з висновком комплексної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 6 від 27.01.2016, а саме у тій частині, що в діях водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.11.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім того, як значиться у даному висновку експерта, водій автомобіля «ВАЗ-2106» мав технічну можливість попередити зіткнення та створив умови небезпечні для руху на які водій автомобіля «ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА повинен був своєчасно реагувати гальмуванням.

Представник потерпілих, потерпілі та прокурор просили визнати даний висновок недопустимим доказом, оскільки він здобутий з порушенням порядку проведення експертизи.

Статтею 101 КПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт отримав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.

Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення й проведення експертизи, а саме експертному дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

При оцінці належності висновку експерта необхідно враховувати, що вона залежить від належності об`єктів, котрі досліджувалися експертом. Якщо їх належність не підтверджується, то втрачає цю властивість і висновок експерта.

Оцінка висновку експерта є визначення його достовірності (правильності, обгрунтованості). Така оцінка тягне за собою визначення надійності застосовуваної експертом методики, достатності наданого експерту матеріалу й правильності вихідних даних, повноти проведеного експертом дослідження.

У описовій частині висновку експертом ФОП ОСОБА_13 значиться, що адвокатом ОСОБА_4 для проведення експертизи було надано матеріали справи в електронному вигляді на 234 аркушах та 65 фотознімків огляду дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні адвокат підтвердив, що надавав експерту ксерокопії матеріалів кримінального провадження, на підставі яких експертом було проведено експертизу.

Доказів на підтвердження, які самі матеріали кримінального провадження та належності їх процесуального оформлення, стороною захисту не надано, як і не заявлено клопотання щодо з`ясування цього факту.

Таким чином викликає сумнів у достатності наданого експерту матеріалу, правильності вихідних даних та в зв`язку з цим щодо повноти проведеного експертом дослідження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що даний доказ, наданий стороною захисту, а саме висновок автотехнічної експертизи № 152 від 03.07.2017, який до речі і не спростовує факт порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, а лише зазначає про їх порушення іншим учасником ДТП, є недопустимим доказом.

Суд, оцінивши докази надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_3 , які є належними, допустимими та достатніми для визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вважає доведеним вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , заподіяли потерпілим ОСОБА_6 і її неповнолітньому сину ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження та спричинили потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обставини, що пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає: вчинення злочину щодо малолітнього та вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, як характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який хоча є і неумисним, але відноситься до тяжких, а також особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчинені злочину визнає частково, збитки потерпілим не відшкодував, а також враховуючи думку потерпілих, які наполягали на суворій мірі покарання для обвинуваченого, тяжкість наслідків, які наступили від злочину смерть потерпілого та спричинення тяжких тілесних ушкоджень двом потерпілим, один з яких був на той час малолітнім, та спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості одному із потерпілих, тому суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання передбачене санкцією статті за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі.

Що стосується терміну покарання, то при його визначенні, суд вважає слід врахувати, як позитивну характеристику обвинуваченого, так і наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, а також тяжкість отриманих ним самим тілесних ушкоджень під час ДТП, які відносяться до тяжких.

Разом з тим, суд не бере до уваги ту обставину, на яку посилався обвинувачений як на пом`якшуючу, а саме що має на утриманні хвору матір, оскільки належним чином дана обставина не є підтвердженою, так як відсутні докази, що він являється сином ОСОБА_14 , 1960 року народження, довідку про стан здоров`я якої ним було надано, так і докази, що він є єдиним її утриманцем.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин будучи в стані алкогольного сп`яніння, тому при призначенні йому покарання, суд вважає необхідно застосувати додаткове покарання, передбачене санкцією статті за вчинений ним злочин, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Окрім того, суд враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до яких відносить: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, в зв`язку з тяжкістю вчиненого ним злочину та покаранням, яке суд вважає необхідно йому обрати, у виді позбавлення волі, та можливість вчинення ним інших злочинів, наявність якого підтверджує вимога про судимість, згідно якої він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засудженим за вчинення умисних злочинів, а також враховуючи суворість покарання, яке належить йому визначити обвинуваченому, тому вважає, що до набрання вироком чинності йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілими ОСОБА_6 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 , та потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, в якому потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки в сумі 33036, 90 грн та 250000 грн моральної шкоди, на користь неповнолітнього ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 10094,85 грн та 250000 грн моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 30853,00 грн та 100000 грн моральної шкоди.

У судовому засіданні потерпілі підтримали позовні вимоги уточненої позовної заяви у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі та частково в частині відшкодування моральної шкоди, а саме у меншому розмірі ніж заявлено потерпілими.

Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, який за законом несе цивільну відповідальність за шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що понесені потерпілою ОСОБА_6 витрати на своє лікування та лікування неповнолітнього сина, а також витрати понесені потерпілою ОСОБА_5 на поховання рідного брата та встановлення надгробного пам`ятника, які обвинувачений визнав у повному обсязі, до цього часу не відшкодовані, тому підлягають до стягнення з нього на користь потерпілих.

Статтею 1167 ЦК України також передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, враховуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, в результаті якого наступили тяжкі наслідки, а саме смерть чоловіка, батька та рідного брата потерпілих, внаслідок чого вони зазнали значних моральних страждань від втрати близької людини, тяжкість тілесних ушкоджень, які зазнали потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, від чого відчували та відчувають тривалий час фізичний біль, характер заподіяних тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, у зв`язку з чим їм довелося прикладати та до цього часу вони прикладають додаткових зусиль для організації свого життя, так як неповнолітній потерпілий ОСОБА_15 , в результаті отриманих травм, позбавлений можливості вести звичайний та повноцінний спосіб життя, будучи обмежений у русі не відвідує школу, має інвалідність, тривалість часу, який пройшов від дня вчинення злочину, поведінку обвинуваченого, який до цього часу не відшкодував збитки навіть частково, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заподіяна потерпілим моральна шкода підлягає до стягнення з обвинуваченого, але у меншому розмірі ніж заявлено ними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок Полтавського НДЕКЦ МВС України, витрати проведених експертиз у даному кримінальному провадженні складають: за проведення автотехнічної експертизи 491,04 грн; транспортно - трасологічної експертизи 736,36 грн: комплексної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи 1766,40 грн, а загалом 2993,80 грн, які, як було встановлено судом не відшкодовані, а тому підлягають до стягнення з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком чинності обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 09 жовтня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 43131 грн 75 коп., моральну шкоду в розмірі 150000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень, на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 150000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень, на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 30853 гривні, моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 2993 гривні 80 коп.

Речові докази: автомобіль „ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_16 , що мешкає АДРЕСА_2 ; автомобіль марки „ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з дня отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1