Іванківський районний суд Київської області
Справа № 1- 136/10p.
ВИРОК

Іменем України

25 червня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., з участю прокурора Іващенка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 - 32, Іванківського району Київської області, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не судимий, не працює

за ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2010 року, близько 18-ї години, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходився на подвір'ї господарства № 34 по вул.Шкільній в с.Шпилі Іванківського району Київської області, яке належить ОСОБА_2, де спілкувався з ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В ході спілкування ОСОБА_1 побачив, що на сходах біля будинку, Де вони сиділи, між ним та ОСОБА_2 лежить мобільний телефон, який належить ОСОБА_2 Вказаний телефон він вирішив викрасти. З цією метою ОСОБА_1 розуміючи, що його злочинні дії бачать ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відкрито викрав у останньої мобільний телефон марки «Нокіа 1208» вартістю 200 гривень, в якому знаходився стартовий пакет «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 23 гривні, а саме: схопивши телефон, заволодів ним та вибіг з території господарства, чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 248 гривень. В послідуючому він збув викрадений телефон жителю с.Шпилі ОСОБА_4.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в скоєнні інкримінуємого йому злочину за ст.185 ч.1 КК України визнав повністю і підтвердив всі обставини скоєння ним злочину, вказані у встановлюючій частині вироку. Також показав , що коли він сидів на сходах, то побачив, що на порозі між ним та Марієтою лежить мобільний телефон марки «Нокіа», який належить Марієті. Так-як він хотів випити ще горілки, то він вирішив викрасти вказаний телефон. В ході розмови він схопив даний телефон та швидко вибіг із двору господарства Марієти. Марієта погналася за ним та кричала щоб він повернув їй телефон, однак його вона не наздогнала. Знявши задню кришку телефону, вийняв та викинув стартовий пакет у канаву, щоб ніхто не зміг додзвонитися на цей телефон. Потім він пішов до місцевого магазину, де перед цим вживав горілку. Біля магазину він зустрів ОСОБА_4, прізвища його він не знає, але його дружина працює у тому магазині продавцем. Андрію він запропонував придбати у нього телефон, який він викрав у ОСОБА_2 Марієти, за 1 л. горілки. Йому він казав, що телефон належить йому. Той погодився і взяв у нього телефон та сказав, що горілку віддасть потім. Через деякий час після цього він побачив як до магазину підійшла Марієта, про щось порозмовляла з ОСОБА_4 і той віддав їй телефон. Він розкаюється в скоєному. У потерпілої він попросив пробачення за скоєне.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора та підсудного, визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому сторонам роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Вказані учасники судового розгляду вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі доказами. Судом роз'яснено зміст цих обставин та встановлено, що визнання учасниками судового розгляду фактичних обставин справи є добровільним та істинним. Суд обмежив судове слідство тільки допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують

особу підсудного. Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Згідно характеристики за місцем проживання підсудний характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Суд вважає вину підсудного доведеною, його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж).

Обставиною, що пом'ягшує покарання підсудного є його щире каяття. Обтяжуючою обставиною є скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, і вважає що ОСОБА_1 слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у вигляді громадських робіт.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» слід повернути потерпілій ОСОБА_2 Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання обраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» - повернути потерпілій ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з дня його оголошення в суді.

Суддя: