ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2334/17
Провадження № 1-кп/636/367/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000411, внесеному 02 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Близнюки, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не засудженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 28 серпня 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року № 607/14, затвердженого Законом України №1595-18 від 24 липня 2014 року, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Цього ж дня наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначений на посаду номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону зазначеної військової частини.
24 січня 2015 року солдат ОСОБА_5 виявив небажання проходити військову службу в польових умовах та взагалі ухилитись від її проходження. Близько 09:00 години 24 січня 2015 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, виконуючи свій злочинний намір, діючи умисно, самовільно залишив місце служби - військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Цього ж дня, солдат ОСОБА_5 , діючи з метою ухилитись від військової служби вибув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Незаконно перебуваючи поза місцем служби за вказаною адресою, солдат ОСОБА_5 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків. Так, ОСОБА_5 , не бажаючи повертатись до місця служби, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір щодо ухилення від військової служби, став шукати роботу для забезпечення себе коштами на існування. Приблизно з кінця січня 2015 року ОСОБА_5 , приховуючи від оточуючих свою належність до армії, працював різноробочим, виконуючи будівельні і побутові роботи у своїх близьких та знайомих, за що отримував грошові кошти. Увесь час незаконного перебування поза межами військової частини ОСОБА_5 переховувався від правоохоронних органів та приховував від оточуючих свою належність до Збройних Сил України. Крім того, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, останній ніяких заходів для цього не вживав.
12 червня 2017 року солдат ОСОБА_5 був затриманий співробітниками Військової служби правопорядку та доставлений до першого Відділу військової прокуратури Харківського гарнізону.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто, самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- довідок ОСК МВС України в Харківській області № 737-23072015/63103 від 24.07.2015 року та ОСК ГУНП в Харківській області № 319-12052016/63103 від 13.05.2016 року, згідно яких обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не засуджений (а.к.п. 23, 73);
- довідок КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 2» № 199 від 10.05.2016 року та КЗОЗ «Барвінківська центральна районна лікарня» № 94-е від 13.05.2016 року, згідно яких ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 38, 43);
- довідки КЗОЗ «Барвінківська центральна районна лікарня» № 94-е від 13.05.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.к.п. 43);
- службової характеристики ОСОБА_5 , виданої за місцем проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_5 характеризується з негативного боку, недисциплінований, невідповідальний, невміло володіє зброєю і технікою взводу, не забезпечує її правильне зберігання і експлуатацію, не вдосконалює знання за фахом та методичні навички, своєю поведінкою подає приклад незразкового виконання військового обов`язку, не користується авторитетом, постановлені завдання виконує неточно (а.к.п. 18).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини з метою ухилитись від військової служби, військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації ОСОБА_5 вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: не суджений в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Цивільний позов не заявлений.
Судових витрат та речових доказів по справі немає.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2017 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою замінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили замінити ОСОБА_5 обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема для проведення процесуальних дій; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль щодо пошуку роботи.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у разі невиконання встановлених щодо нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання засудженого ОСОБА_5 покласти на командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя