Справа №591/1954/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/790/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого

15 грудня 2010 року Зарічним районним суду м. Суми за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 06 років позбавлення волі, 26 березня 2013 року звільненого від відбування покарання умовно - достроково, не відбута частина 01 рік 12 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в якій він не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , просив вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, при цьому вважав за необхідне виключити з резолютивної частини судового рішення посилання на періодичність прибуття засудженого для реєстрації (один раз на місяць) до уповноваженого органу з питань пробації.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 02 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового терміну 02 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично, раз на місяць, з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 660,30 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор наголошує на тому, що при ухваленні вироку судом першої інстанції необґрунтовано встановлено періодичність прибуття засудженого для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 01 раз на місяць, оскільки зазначене є складовою частиною наглядової пробації, відноситься до компетенції органу з питань пробації та виходить за межі повноважень суду при прийнятті відповідного судового рішення, а тому вирок суду на підставі п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає зміні в цій частині з виключенням з резолютивної частини рішення посилань на періодичність відвідування засудженим вказаний орган.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 на початку лютого 2017 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, виготовив наркотичний засіб «опій ацетильований», помістив його до медичного шприцу, після чого частину вжив шляхом проведення внутрівенної ін`єкції, а медичний шприц із залишками наркотичного засобу поклав у кімнаті до ящику в столі та почав зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Не зупиняючись на вчиненому, в кінці лютого 2017 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання, вирішив повторно виготовити наркотичний засіб «опій ацетильований», ОСОБА_8 повторно виготовив наркотичний засіб «опій ацетильований», помістив його до медичного шприцу, після чого вжив шляхом проведення внутрівенної ін`єкції, а медичний шприц із залишками наркотичного засобу поклав до пакету, який залишив на балконі та почав зберігати.

07 березня 2017 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено 2 медичних шприци із залишками речовини жовтого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 19/119/7-2/411е від 04.04.2017 року є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «опієм ацетильованим», загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,058 г.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив їх задовольнити та змінити вирок суду, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які поклалися на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин наведених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами та не оспорюються учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема із змісту оскаржуваного вироку суду, останній визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначив йому покарання у виді 02 років позбавлення волі.

Також суд на підставі ст. 75 КК України вирішив звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням строком теж на 02 роки, та судом покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 і виконання визначених ст. 76 КК України обов`язків, одним з яких є обов`язок обвинуваченого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, при цьому суд першої інстанції встановив періодичність таких візитів ОСОБА_8 до вказаного органу, а саме : «раз на місяць».

З таким висновками суду колегія суддів погодись не може, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого, між інших, обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно п. 9 постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» організація виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків покладена на органи виконання покарань, які здійснюють відповідний контроль за такою особою.

Відповідно до п. 2.7. розділу 4 чинної Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (затверджена наказом ДДУ з питань виконання покарань МВС України від 19.12.2003 № 270/1560) працівники інспекції установлюють періодичність, дні проведення реєстрації засуджених осіб та проводять реєстрацію таких осіб.

З огляду на викладені норми закону суд звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України покладає на неї виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків, однак при цьому не вдається до організації порядку їх виконання, зокрема не встановлює і періодичність з якою засуджена особа повинна з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В даному випадку, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку, покладаючи на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації вказав періодичність таких відвідувань, що відповідно до ст. 413 КПК України є не правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку суду в цій частині шляхом виключення з його резолютивної частини вказівку суду на періодичність відвідувань ОСОБА_8 органи з питань пробації, а саме фразу: «раз на місяць».

З огляду на викладені обставини вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_8 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_8 посилання на періодичність прибуття ОСОБА_8 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а саме: «раз на місяць».

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.