Справа № 509/92/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Доброолександрівка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.12.2017, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де він до цього часу періодично за наймом у громадянки ОСОБА_5 здійснював роботи по господарству. З метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власників будинку, переліз через огорожу будинку, тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, де таємно викрав з двору металеві вироби:

1)газовий балон, пустий, б/в, вартістю 400 гривень;

2)металевий швейлер, довжиною 2,5 метра, б/в, вартістю 700 гривень;

3)нижню частину газового балону, вартістю 80 гривень;

4)металевий куток, довжиною 2,40 м, вартістю 125 гривень;

5)два металевих відра, вартістю по 10 гривень за одне, на суму 20 гривень;

6)металевий куток, довжиною 0, 8 м, б/в, вартістю 50 гривень;

7)набор металевих пластин від зварювального апарату, вартістю 70 гривень;

8)відрізок металевої труби, довжиною 0,9 м, діаметром 5см, вартістю 35 гривень,

а всього майна на загальну суму 1480 гривень, належні ОСОБА_5 .

Вищезазначені металеві вироби, що знаходились у дворі, біля підвалу, ОСОБА_4 , переніс до воріт будинку та частину з них перекинув через огорожу на вулицю, однак, під час зазначених злочинних дій, був помічений сусідкою ОСОБА_6 . Помітивши ОСОБА_6 та усвідомлюючи той факт, що вона бачить та спостерігає за його діями, що його дії їй помітні й зрозумілі, не реагуючи на її зауваження, відкрито продовжив перекидати вказані металеві вироби через огорожу будинку, доки його злочинні дії не були припинені сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викликаними громадянкою ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними вчинити для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений з проникненням у сховище.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої потерпіла просить суд розглядати кримінальне провадження у її відсутність, у зв`язку з чим, за згодою учасників процесу, кримінальне провадження розглянуто за відсутності потерпілої.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ст.186 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_4 один раз був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не одружений, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази слід вважати повернутими потерпілій.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1