Дата документу Справа № 328/3192/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/3192/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/1422/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

особи, щодо майна якої ставилося питання про арешт ОСОБА_7

представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року,

якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на автомобіль «Газель», д.н. НОМЕР_1 , з завантаженими в ньому колодами дерев акації діаметром від 13 до 35 см., які є тимчасово вилученим майном, та мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001244 від 29.11.2017 року, так як є речовими доказами.

Згідно з ухвалою, 30.11.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на предмети, вилучені в ході огляду місця події від 28.11.2017 року, які є тимчасово вилученим майном та мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001244 від 29.11.2017 року, так як є речовими доказами.

В обґрунтування свого клопотання слідчий послався на те, що 28.11.2017 року приблизно о 19-00 годині на неогородженій території сільськогосподарського поля поблизу с. Виноградне Токмацького району, невідома особа з лісосмуги шляхом вільного доступу, таємно викрала майно у вигляді дерев акації, яке належить СВК «Мирний», спричинивши матеріальну шкоду. Сума збитку встановлюється.

28.11.2017 року під час проведення огляду місця події тимчасово вилучено автомобіль марки «Газель», д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , завантажений колодами дерев акації діаметром від 13 до 35 см., загальною кількістю 46 штук та постановою від 29.11.2017 року визнані речовими доказами

Згідно з довідкою з ТСЦ №2347 від 29.11.2017 року вказаний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_9 .

У зв`язку з тим, що тимчасово вилучене майно може містити сліди вчинення злочину, мати істотне значення для досудового розслідування та визнані речовими доказами, тому слідчий вважав, що потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя встановив, що вилучені під час обшуку предмети є тимчасово вилученим майном. Слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що в разі несвоєчасного арешту вилучених під час огляду автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 з завантаженими в ньому колодами дерев акації діаметром від 13 до 35 см., зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим вважав за необхідне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає що вона підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки воно подано без дотримання вимог КПК України, належним чином не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.170 КПК України. апелянт вважає, що слідчий суддя виніс ухвалу без надання належної оцінки доводам слідчого та наявним доказам. Просить скасувати ухвалу та винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді; апелянта і його представника, які підтримали скаргу, наполягали на її задоволенні, в своїх поясненнях уточнили, що вимоги апеляційної скарги стосуються лише автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 і не стосуються колод дерев; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. З огляду на ту обставину, що накладення арешту на колоди дерев учасниками провадження не оскаржується, в цій частині ухвала слідчого судді не переглядається.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Ні органам досудового розслідування, ні слідчим суддею не було дотримано зазначених вимог закону.

Відповідно до 2 абз.ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту клопотання випливало, що 28.11.2017 року приблизно о 19-00 годині на неогородженій території сільськогосподарського поля поблизу с. Виноградне Токмацького району, невідома особа з лісосмуги шляхом вільного доступу, таємно викрала майно у вигляді дерев акації, яке належить СВК «Мирний», спричинивши матеріальну шкоду. Сума збитку встановлюється.

28.11.2017 року під час проведення огляду місця події тимчасово вилучено автомобіль марки «Газель», д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , завантажений колодами дерев акації діаметром від 13 до 35 см., загальною кількістю 46 штук та постановою від 29.11.2017 року визнані речовими доказами.

Мета для накладення арешту на майно, з точки зору слідчого, була обумовлена необхідністю збереження можливих слідів скоєного кримінального правопорушення, оскільки зацікавлені особи могли знищити, зіпсувати, приховати або відчужити вказане майно.

Однак, зазначені слідчим обставини на переконання колегії суддів не давали підстави для накладення арешту на автомобіль «Газель», з огляду на те, що його мета не була належним чином мотивована, і слідчий, не довів необхідність накладення такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів провадження випливало, що підчас огляду місця події були зафіксовані усі деталі події, а в протоколі огляду зафіксовані усі сліди, які містилися на автомобілі.

Слідчий і прокурор не зазначили, які інші сліди, окрім тих, які мав автомобіль під час його огляду, могли зберегтися на вказаному речовому доказі.

Під час розгляду клопотання слідчий і прокурор не вказали, які слідчі дії чи експертизи будуть в подальшому проводитись із автомобілем.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, причетність автомобіля до фактичних обставини підтверджується вже існуючими доказами, а необхідність арешту автомобіля саме з метою збереження слідів скоєного кримінального правопорушення є недоцільним, до того ж ризики його знищення, зіпсування, приховання або відчуження не доведені.

Окрім цього, слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого в частині арешту автомобіля «Газель», д.н. НОМЕР_1 , з огляду на недоведеність необхідності арешту цього майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на автомобіль «Газель», д.н. НОМЕР_1 , з завантаженими в ньому колодами дерев акації діаметром від 13 до 35 см., які є тимчасово вилученим майном, та мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001244 від 29.11.2017 року, так як є речовими доказами, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Накласти арешт на колоди дерев акації діаметром від 13 до 35 см., у кількості 46 штук, які були тимчасово вилучені 28.11.2017 року.

В решті у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Автомобіль «Газель», д.н. НОМЕР_1 , повернути особі, у якої його було вилучено ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4