ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українця, гр-на України, вища освіта, не одруженого, працює, зареєстрованого та проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 за невстановлених обставин незаконно придбав для особистого споживання, тобто без мети збуту, наркотичний засіб кокаїн (загальною масою в речовині 3,391 г.) та продовжив зберігати при собі. 31 жовтня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв. на території гаражного кооперативу «Екологія» за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, 8, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_7 , який повідомив, що у вказаному кооперативі в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 він зберігає кокаїн, та добровільно видав п`ять поліетиленових згортків з порошкоподібною речовиною світлого кольору.

Вилучена у ОСОБА_7 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом кокаїн, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця ІІ, Список №1), загальний розмір якого у перерахунку на суху речовину становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000р).

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах.

23 листопада 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання з випробуванням, а також отримана згода підозрюваного на призначення вказаного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із звільненням від відбування покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання із застосуванням правил ст. 75 КК України, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_10 узгодженого сторонами цієї угоди покарання із звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 23 листопада 2017 року між прокурором ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 листопада 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 судові втрати за проведення експертизи в сумі 1 484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн. 40 коп. в дохід держави.

Речові докази: наркотичний засіб кокаїн (маса 3,391 г.), який зберігається в камері схову речових доказів Подільського УП ГУНП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_13