Провадження № 1-кс/592/5215/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми скаргу захисника ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_9 на незаконне затримання,

в с т а н о в и в:
Скарга мотивована тим, що 16.10.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районого суду м. Суми від 09.10.2017 р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні, яке займає ОСОБА_9 . Після проведення обшуку слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Сумській області ОСОБА_7 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який датовано 16.10.2017 р., час 18.10. год. та вручено адвокату ОСОБА_10 .

Вважає затримання ОСОБА_9 з підстав вказаних у протоколі - п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України незаконним. Зазначає, що у слідчого не було жодних підстав для затримання ОСОБА_9 та складання протоколу, оскільки кримінальне провадження № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України розслідується починаючи з 18.04.2017 р., за подіями які передували внесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що виключає можливість вчинення щойно злочину; ані результати проведення обшуку, ані свідчення очевидців або будь-які очевидні ознаки на тілі, одязі чи місці обшуку не вказали на те, що ОСОБА_9 щойно вчинив злочин. Просив визнати затримання гр. України ОСОБА_9 , незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

Захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скаргу за наведених підстав підтримали. Додатково вказували, що затримання ОСОБА_9 відбулося фактично о 14 годині 16.10.2017 р., оскільки під час проведення слідчої дії за місцем проживання останнього він не міг залишати місце проведення обшуку. Захисник ОСОБА_3 вказував, що до скарги ним додано фотокопію протоколу, яку скопійовано з наданої слідчим захиснику ОСОБА_10 . Просили визначити часом фактичного затримання ОСОБА_9 14 годину 16.10.2017 р. час початку обшуку.

Слідчий та прокурор вказували на необґрунтованість скарги і в її задоволенні просили відмовити. Вказували, що ОСОБА_9 був затриманий за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, який є триваючим. Слідчий вказав, що на підставі ухвали слідчого судді 16.10.2017 р. ним проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено мобільні телефони, ноутбук, аркуш паперу зі списком співробітників «СНЕК ЕКСПОРТ», блокнот, що вказували на вчинення триваючого злочину. З цих підстав після закінчення проведення слідчої дії він здійснив затримання ОСОБА_9 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, про що склав протокол. Під час складання протоколу писав його під копірку і згодом виявив відмінність бланків, внаслідок чого на копії протоколу врученій після затримання захиснику наявне зміщення рядків, та підкреслено пункт 2, а не 1, що є технічною помилкою. 17.10.2017 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 258-5 КК України, 18.10.2017 р. подано клопотання до Зарічного районного суду м. Суми про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, розгляд якого триває з 18.10.2017 р. і на час розгляду скарги не завершено.

Заслухавши захисників, слідчого, прокурора, дослідивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим відділом УСБУ в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України у якому ОСОБА_9 повідомлено про підозру.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий як особа підозрювана у вчиненні злочину відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.10.2017 р. ст. слідчим в ОВС СВ УСБУ в Сумській області підполковником юстиції ОСОБА_7 16.10.2017 р. о 18 год. 10 хв., за адресою: АДРЕСА_2 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України. Саме така підстава зазначена у Протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 16.10.2017 р., оригінал якого наявний у матеріалах кримінального провадження і наданий слідчим для огляду (а.с. 43 - 47).

Крім того як конкретні факти й відомості підстав затримання у протоколі зазначено - після здійснення працівниками та службовими особами ТОВ «СНЕК ЕКСПОRТ» (код 33324584), що входить до складу корпорації «SGroup», які перебувають у попередній змові між собою, а також з іншими юрид. і фіз. особами фінансування так званих терористичних організацій «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Копія протоколу затримання видана захиснику ОСОБА_10 за змістом відповідає оригіналу протоколу, зокрема щодо фактів й відомостей підстав затримання, проте містить зміщення рядків і фактичне підкреслення слів п. 2 «потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують», а тому суд погоджується, що у копії протоколу наявна технічна помилка.

Як протокол затримання, так і видана захиснику ОСОБА_10 його копія містить підписи, зокрема понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відтак, слідчий суддя перевіряє затримання ОСОБА_9 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Пункт 4 ст. 5 Конвенції гарантує кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим кодексом.

Ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 207 КПК України).

Частиною 1 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

За вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

17.10.2017 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст. 258-5 ч. 2 КК України, 18.10.2017 р. слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Зарічного районного суду м. Суми. На час розгляду даної скарги рішення слідчим суддею не прийнято. Зазначені обставини ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не спростовуються.

Затримання ОСОБА_9 відбулося уповноваженою службовою особою ст. слідчим в ОВС СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_7 після проведення слідчої дії обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якої згідно Протоколу обшуку від 16.10.2017 р., серед іншого вилучено мобільні телефони, ноутбук, аркуш паперу зі списком співробітників ТОВ «СНЕК ЕКСПОRТ» із зазначенням мобільних телефонів (а.с. 13 17).

Виходячи з наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що будучи уповноваженою службовою особою старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_7 , мав право здійснити затримання ОСОБА_7 в порядку та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Доводи сторони захисту про затримання ОСОБА_9 за вчинення злочину, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2017 р., тобто через півроку на увагу не заслуговують, оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 258-5 КК України є триваючим.

Таким чином, під час розгляду скарги встановлено, що існували передбачені законом підстави для затримання ОСОБА_9 без ухвали слідчого судді, граничний строк тримання під вартою не перевищено, з 18.10.2017 р. ОСОБА_9 доставлявся до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зволікань.

Відтак, визначених ст. 206 КПК України підстав для визнання затримання незаконним та звільнення ОСОБА_9 з-під варти не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в поряду, передбаченому цим Кодексом. Згідно вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.10.2017 р. (як оригінал, так і копія) не містить зауважень захисника ОСОБА_10 щодо невірного відображення часу фактичного затримання ОСОБА_9 , зазначена обставина не зазначалася у скарзі, яка є предметом даного розгляду, під час судового розгляду стороною захисту письмових доповнень до скарги подано не було.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в межах її доводів.

Керуючись ст.ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Скаргу захисника ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_9 на незаконне затримання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1