Справа № 464/1186/18
пр.№ 1-кп/464/233/18
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою
19 березня 2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

а також прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження №464/1186/18 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
У провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25 січня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 березня 2018 року включно без визначення розміру застави.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,покликаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та про наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні захисник та обвинувачені щодо задоволення даного клопотання заперечили, покликаючись на те, що відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки в межах даного кримінального провадження допитано усіх свідків та потерпілого, просять обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, місце проживання, те, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, обставини, які суд враховував при обранні запобіжного заходу, не змінилися, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому слід продовжити такому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в:
строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Рязань Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити до 17 травня 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1