12.03.2018 Провадження № 1-кс/331/1753/2018
Єдиний унікальний номер № 331/2315/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.03.2018 року слідчий СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

В зазначеному клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час огляду ділянки місцевості, яка знаходиться біля будинку № 12 по вул.Пархоменко у м. Запоріжжя, а саме: автомобілю «ВАЗ 21083» 1997 року випуску в кузові фіолетового кольору, державний номер НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що в період часу з 22-00 год. 18.07.2017 року до 06-30 год. 19.07.2017 року не встановлена особа, знаходячись біля буд. №34 по вул. Шкільній в м.Запоріжжя, шляхом крадіжки незаконно заволоділа транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21083» 1997 року випуску в кузові фіолетового кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 65 000 гривень.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження № 0002150.

07.03.2018 року, в період часу з 16-50 год. до 17-20 год., було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул.Пархоменко, 12, під час якого вилучено автомобіль «ВАЗ 21083» 1997 року випуску в кузові фіолетового кольору, державний номер НОМЕР_1 .

Оскільки з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучено, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Викликані особи в судове засідання не з`явились, неявка цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 07.03.2018 року, а саме ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменко, 12, вбачається, що органом досудового розслідування виявлено та вилучено автомобіль «ВАЗ 21083» 1997 року випуску в кузові фіолетового кольору, державний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 .

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 07.03.2018 року майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 07.03.2018 року майно, яке відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, через що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.03.2018 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка знаходиться біля будинку № 12 по вул. Пархоменко у м.Запоріжжя, а саме - автомобіль «ВАЗ 21083» в кузові фіолетового кольору, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1