Справа №552/963/18
Провадження № 1-в/552/104/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 суддя Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Київського РС з питань пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого : АДРЕСА_1 , про застосування амністії та звільнення від призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», який вступив у законну силу 07.09.2017 р. Засуджений вказує, що оскільки він брав участь в антитерористичній операції, являється учасником бойових дій, а вчинений ним злочин не відноситься до особливо тяжких, то на нього поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор у судовому засіданні висловив думку, що підстав для відмови у задоволенні клопотання не виявлено, а тому не заперечував щодо застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник Київського РС з питань пробації надала суду особову справу засудженого та пояснила, що ОСОБА_4 було роз`яснено його право на застосування до нього амністії, яким він скористався.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-VII «Про амністію у 2016 році».

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.2,3,4 ст.408, ст.410 , ч.2,3,4 ст.411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій.

Відповідно до п.а) ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд вирішує за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 10.08.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним за ст.263 ч.1 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Даний вирок набрав законної сили.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Засуджений ОСОБА_4 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 управління Національної гвардії України, виданого 12.08.2015 року являється учасником бойових дій, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2015 року солдат ОСОБА_4 дійсно в період з 27.03.2015 року по 28.09.2015 р. та з 09.10.2015 р. по 05.11.2015 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО сектор «М» м.Маріуполь Донецької області.

Злочин, за який засуджений ОСОБА_4 , передбачений ст.263 ч.1 КК України у відповідності до ст. 12 КК України не є особливо тяжким злочином.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення клопотання про застосування акту амністії щодо засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України , ст.ст. 74, 86 КК України, ст.2, п.а) ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд - ,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього амністії задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 10.08.2016 року за ст.263 ч.1 КК України у виді 4 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки - на підставі статті 2 Закону України №1810-VII «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1