Номер провадження: 11-кп/785/7/18
Номер справи місцевого суду: 496/1662/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

представників потерпілих: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

представника позивача: ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_11

та його захисника: ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією та доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2016 року.

Цім вироком засуджено:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Зірка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та до арешту проживав в АДРЕСА_1 ,
-за ст. 115 ч.1 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі;
-за ст. 185 ч.4 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ст. 289 ч.1 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_11 шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим і остаточно призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення тримання його під вартою як запобіжний захід з 19.01.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави 2640,80 грн. за провадження експертиз у кримінальному провадженні (а.с.132, 134).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на її користь майнову шкоду у сумі 352 240 грн. В задоволенні інших позовних вимог майнового характеру відмовлено у зв`язку з недоведеністю потерпілою майнових вимог на заявлену суму.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 100 000 грн.
Знято арешт з квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2016 року (а.с. 142).
встановила:
З вироку вбачається, що 14 серпня 2015 року приблизно о 19.00 годині, більш точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_11 , знаходячись біля будівлі, розташованої на відстані 400 метрів від будинку АДРЕСА_3 , під час сварки, виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи навмисно, з метою вбивства, здійснив постріл з мисливської рушниці марки «ТОЗ-БМ» в сторону ОСОБА_13 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового поранення грудної клітини, від якого потерпілий ОСОБА_13 помер на місці події.
Далі, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_11 , діючи умисно, таємно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, який фактично належав потерпілому ОСОБА_13 та перебував у його користуванні, шляхом відкриття замків автомобіля за допомогою штатного ключа, проник до вказаного автомобіля, завів двигун та з місця події зник, розпорядившись вказаним автомобілем на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, у той же день, приблизно о 23.00 годині, обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи біля недобудованого будинку, розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_4 , що належав потерпілому ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у таємності своїх дій, скориставшись ключами, які заздалегідь знайшов в салоні автомобілю марки «Opel Astra», державний номер НОМЕР_1 проник до гаражного приміщення вищезазначеної недобудованої будівлі, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 16 000 доларів США, що момент вчинення кримінального правопорушення за курсом НБУ (1 долар США складав 21,39 гривень), що складало 342 240 гривень та 10 000 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток загалом на суму 352 240 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок змінити вирок та застосувати дію ст. 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання у вигляді штрафу.

Свою апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що на її думку суд належним чином не врахував тяжкість вчиненого злочину, відношення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того ОСОБА_11 вказує, що при оголошенні вироку не був присутній його захисник, чим на його думку порушено його право на захист.

Заслухав доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілих та їх представників, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга у частині зменшення покарання, задоволенню не підлягає.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що розгляд кримінального провадження судом першої інстанції, в супереч ствердженням апелянта, проведений у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу. При цьому посилання апелянта в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції позбавив права обвинуваченого на захист є безпідставними, оскільки протирічить журналам судових засідань, із яких вбачається присутність захисника ОСОБА_14 .

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч.1, 185 ч. 4, 289 ч. 1 КК України та правильність кваліфікації його дій за вказаним законом про кримінальну відповідальність, відповідають дослідженим матеріалам провадження а саме:

- показами самого обвинуваченого ОСОБА_11 в ході судового слідства про те, що він був знайомий з потерпілим на протязі трьох років, оскільки у нього працював понайму, конфліктів між ними раніше не було. Також він був винен потерпілому грошові кошти у сумі 650 доларів. Потерпілий ОСОБА_13 вимагав від нього повернення грошових коштів протягом останніх двох днів. 14 серпня 2015 року біля 17.00 години він прийшов до потерпілого та останній поцікавився, чи приніс він грошові кошти. У зв`язку з тим, що грошей у нього не було, між ним та потерпілим виникла сварка, яка продовжувалася десь 30-40 хвилин. Вони обоє знаходились в приміщенні будівлі, він просив потерпілого випустити його та був дуже наляканий. Потерпілий в цей момент розвернувся, а він взяв мисливську рушницю двостволку 16 калібру, яка належала потерпілому та знаходилась за диваном і вистрелив останньому в спину в ліву сторону без будь-яких попереджень, від чого потерпілий упав на землю. Була одна велика рана на спині. Він припускав, що рушниця була не заряджена та хотів лише налякати потерпілого. Після чого він побіг додому та через деякий час знову повернувся до потерпілого, оскільки подумав, що він живий. Він мав намір зателефонувати до поліції, однак побоявся. Побачив біля будівлі автомобіль потерпілого і вирішив загнати його до гаражу. Знаходячись у гаражі, він викрав знайдені ним гроші у сумі 16000 доларів США та 10000 грн. Через дві години тіло потерпілого він відніс до кар`єру на відстані 400-500 метрів від будівлі та прикинув камінням. Автомобіль потерпілого він відігнав до села Січневе Ширяївського району Одеської області. Рушницю заховав у водостічній трубі в селі Червона Зірка, але через декілька днів забрав рушницю та передав своєму знайомому ОСОБА_15 на зберігання, яку в подальшому його дружина видала працівникам поліції. Приблизно 17.08 -18.08.2015 року він поїхав до м. Гайсин Вінницької області та витратив гроші на придбання двокімнатної квартири на своє ім`я. 17.01.2016 року він показав в якому місці він заховав труп потерпілого ОСОБА_13 20.01.2016 року в ході проведення слідчого експерименту він показав та розповів про всі обставини скоєних ним кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої, цивільний позов потерпілої визнав в межах пред`явленого йому обвинувачення (16000 доларів США, що складає 342240 гривень та 10000 гривень), а також визнав цивільний позов про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. та зобов`язався в подальшому повністю їх виплатити, просив його суворо не карати. Він не бажав настання таких тяжких наслідків.
-показами потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_13 є її батьком. 18.08.2015 року вона звернулась до поліції із заявою про зникнення батька. Дійсно обвинувачений ОСОБА_11 працював у батька по найму. Вона заявила цивільний позов та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на її користь майнову шкоду у сумі 84 тис. доларів США та 300000 грн. Також просила стягнути з обвинуваченого на її користь компенсацію моральної шкоди у сумі 100000 грн., яку обґрунтовує тим, що вона втратила найріднішу людину - свого батька, на даний час порушений її уклад життя, погіршився стан здоров`я. Доказів підтвердження заподіяння їй майнової шкоди на вищезазначену суму вона надати не змогла. Грошей (доларів США та гривень) вона не рахувала, але приблизно знає, що була велика сума. Просила призначити покарання обвинуваченому по всій суворості закону;
-показами свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_13 є його братом. Зі слів доньки брата йому стало відомо про те, що 17.08.2015 року пропав її батько. Він та його родичі приїхали до с. Вигода та почали шукати брата, але позитивних результатів пошуки не дали. Через п`ять місяців він дізнався про те, що особа, яка скоїла кримінальне правопорушення відносно брата, знаходиться в м. Гайсин, Вінницької області. Він з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 поїхали до м. Гайсина та через місцевих водіїв таксі взнали, що обвинувачений ОСОБА_11 жив в готелі, а потім придбав собі квартиру. Коли вони його знайшли, то обвинувачений розповів, що дійсно він вчинив кримінальне правопорушення. Після чого обвинувачений передав документи на квартиру, земельну ділянку та добровільно всі повернулись до Біляївського відділу поліції, де обвинувачений розповів про обставини скоєних ним злочинів, а саме, як він вбив брата та сховав тіло, вкрав гроші та заволодів автомобілем;
-показами свідка ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що він є зятем потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_11 працював у потерпілого по найму на будівництві. Йому було відомо про те, що між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт через автомобіль. Через деякий час з відділу поліції зателефонували та повідомили, що автомобіль потерпілого був знайдений в селі Січневе, Ширяєвського району Одеської області. Мешканці села впізнали обвинуваченого по фото, оскільки вони йому допомагали ремонтувати автомобіль. Потім обвинувачений взагалі зник та вони його знайшли в м. Гайсин Вінницької області. Обвинувачений підтвердив, що він дійсно вбив потерпілого у вагончику та розпорядився його майном;
-показами свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, що він є товаришем потерпілого. Коли він дізнався, що потерпілий пропав, то він з родичами потерпілого почали його шукати. Він підозрював обвинуваченого ОСОБА_11 у зникненні потерпілого ОСОБА_13 , оскільки останнім часом обвинувачений працював у потерпілого на будівництві та їздив його на автомобілі марки «Опель Аста». 20.08.2015 року остаточно йому стало відомо про те, що потерпілий зник. Він допомагав родичам із пошуками обвинуваченого. Він їздив до м. Гайсина Вінницької області та по фото шукати обвинуваченого. В ході розмови із місцевими водіями таксі він дізнався, що обвинувачений жив протягом певного періоду в готелі, а потім придбав собі квартиру. Після зустрічі обвинувачений розповів, що саме він скоїв вбивство, забрав гроші у потерпілого та заволодів автомобілем;
-показами свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою цивільною дружиною потерпілого. Вона була свідком розмови між обвинуваченим та потерпілим в серпні 2015 року. Потерпілий був дуже знервований та в ході розмови просив обвинуваченого повернути гроші та рушницю і надав обвинуваченому певний термін для повернення. Він сказав обвинуваченому, що у разі неповернення цих речей він звернеться до поліції. Потерпілий був відповідальною особою у поводженні зі зброєю та ховав рушницю подалі від дітей та осіб, які до нього приходили у гості;
-показами свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сусідом, він спілкувався з її чоловіком ОСОБА_15 , бував в гостях. В серпні 2015 року зателефонував дільничний інспектор та запитав, чи може знаходитись за її місцем мешкання зброя. В ході огляду працівниками поліції її будинку була знайдена на погребі рушниця, яка була завернута у покривало. Її чоловік пояснив, що обвинувачений ОСОБА_11 приніс рушницю двоствольну до їхнього двору та залишив на зберігання;
-показами свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що він знав обвинуваченого, оскільки той підтримував дружні відносини з його братом. З потерпілим він не був знайомий. Обвинувачений проживав у нього на протязі трьох днів, вони відпочивали та вживали спиртні напої. Грошей у обвинуваченого він не бачив, але бачив новий мобільний телефон та золотий ланцюжок. Обвинувачений сказав, що заробив. Обвинувачений приніс до нього додому рушницю, замотану у покривало, сказав, що купив та попросив зберегти, щоб мати та сестра не побачили. Він поклав рушницю на погріб. Через деякий час він дізнався, що його дружина віддала рушницю співробітникам поліції. Після цього він більше обвинуваченого не бачив. Йому було відомо, що обвинувачений працював з потерпілим та їздив на автомобілі, що належав колишньому власнику.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню другими доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 02.09.2015 року відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на відстані приблизно 20 метрів від будинку № 27 метрів по вулиці Центральній, в селі Січневе на межі Новоандріївської та Краснокутської сільських рад Ширяївського району, Одеської області, де знаходиться автомобіль марки Опель Астра Ф державний номер НОМЕР_1 на узбіччі за межами проїзної частини, перпендикулярно дорозі. Автомобіль забруднений та механічних ушкоджень немає (а.с. 86-87);
-відеозаписом, на якому зафіксована процесуальна дія - огляд місця події, ділянка місцевості на межі Новоандріївської та Краснокутської сільських рад Ширяївського району, Одеської області (а.с. 89);
-протоколом огляду місця події від 17.01.2016 року відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована в кар`єрі на відстані приблизно 1900 метрів від тваринної ферми в селі Червона Зірка, Біляївського району, Одеської області, де при проведенні огляду за допомогою совкової та штикової лопат проведено розкопки та викопано яму приблизно 2*2 метрів, яка місцями досягла глибини одного метра. В ямі на різній глибині виявлено фрагменти скелету людини, а саме, череп зі слідами тілесних ушкоджень, велику та малу гомілкові кістки, верхню ліву кінцівку, кисть, інші фрагменти скелету з фрагментами тканин невизначеного кольору, слідами гнилісних змін плямами бурого кольору, схожими на кров та специфічним запахом розкладання. Крім того, виявлено два рядна зі слідами гнилісних змін невизначеного кольору з плямами бурого кольору схожими на кров та специфічним запахом розкладання. Присутній при огляді судово-медичний експерт ОСОБА_20 пояснив, що знайдені рештки є фрагментами скелету однієї людини та висказав припущення, що тілесні ушкодження на черепі можуть бути слідами пострілу з близької дистанції (не більше 4 метрів). Залишки скелету людини та фрагменти тканини направлено до Біляївського відділення СМЕ для проведення експертних досліджень (а.с. 90-92);
-протоколом перегляду відеозапису від 17.01.2016 року відповідно до якого 17.01.2016 року в період часу з 17.20 години до 18.20 години учасники огляду місця події: ОСОБА_11 , інспектор-криміналіст Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, судово-медичний експерт Біляївського відділення обласного бюро СМЕ, поняті переглянули відеозапис слідчої дії, зауважень та доповнень не надійшло (а.с. 93);
-переглядом відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 на якому було зображено, як обвинувачений ОСОБА_11 розповів та показав про всі обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч.1, ст. 289 ч.1, ст. 185 ч.4 КК України (а.с. 94);
-заявою ОСОБА_11 в якій він власноручно написав про те, що в середині серпня 2015 року в ході конфлікту який виник між ним та потерпілим про те, що він пошкодив автомобіль потерпілого, він здійснив постріл у спину потерпілого з рушниці, тіло заховав в кар`єрі. Після чого він забрав автомобіль та гроші в сумці приблизно 16000 доларів США та 10000 грн. (а.с. 95);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.01.2016 року за участю захисника, понятих та обвинуваченого ОСОБА_11 який розповів про всі обставини скоєного ним кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_13 (а.с. 96-98);
- копією договору купівлі-продажу від 04.09.2015 року квартири АДРЕСА_5 укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_21 (а.с. 102);
-заявою ОСОБА_19 від 20.08.2015 року відповідно до якої вона добровільно видала мисливську рушницю з двома стволами 16 калібру № НОМЕР_2 , яка знаходилось за адресою: вул. Московська, 14, село Червона Зірка (а.с. 143);
-протоколом добровільної видачі від 20.08.2015 року відповідно до якого ОСОБА_19 в присутності двох понятих добровільно видала мисливську рушницю з двома стволами 16 калібру № НОМЕР_3 / № НОМЕР_4 . При цьому пояснила, що зі слів її чоловіка ОСОБА_22 до їхнього будинку зазначену рушницю приніс обвинувачений ОСОБА_11 та залишив на території двору (а.с. 144);
-актом судово-медичного дослідження № 41 від 25.02.2016 року та фото таблицями до нього відповідно до якого кісткові рештки, надані на дослідження імовірно можуть належати особі чоловічої статі у віці 50 (+-10) років. Середній зріст його орієнтовно міг становити 163,6 171 (+-9) см. Враховуючи стан кісткових решток без урахування умов поховання їх, можливо припустити, що строк давності даного поховання орієнтовно міг становити не більше одного року. 4-5. На черепі виявлений багатоуламковий, багатофрагментарний перелом, який міг утворитися не менш ніж від двох впливів твердого тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею морфологічні особливості якого в ушкодженні не відобразилися. (а.с. 117-124);
- висновком експерта № 237 від 11.05.2016 року та фото таблицями до нього відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження визначено генетичні ознаки фрагмента кістки особи скелетовані залишки якої виявлено та вилучено 17.01.2016 року в кар`єрі на околиці села Червона Зірка Біляївського району Одеської області (об`єкт №1). 2. Генетичні ознаки визначені у фрагменті кістки (об`єкт № 1) належать особі чоловічої генетичної статі та наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). 3. Особа, скелетовані залишки якої виявлено та вилучено 17.01.2016 року в кар`єрі на околиці села Червона Зірка, Біляївського району, Одеської області (об`єкт № 1) може бути біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ від 11.05.2016 року № 238). Ймовірність даної події складає 99,9855191 %. 4. Особа, скелетовані залишки якої виявлено та вилучено 17.01.2016 року в кар`єрі на околиці села Червона Зірка Біляївського району, Одеської області (об`єкт № 1) може бути біологічним батьком ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 2 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ від 11.05.2016 року № 238). Ймовірність події складає 99,99446453 %. (а.с. 127-131);
- висновком експерта № 277-Б від 06.05.2016 року та фото таблицями до нього відповідно до якого надана на дослідження мисливська гладкоствольна двохствольна рушниця, добровільно видана ОСОБА_19 , 20.08.2015 року, є мисливською гладкоствольною вогнепальною зброєю двоствольною рушницею, «ТОЗ-БМ» з номерами стволів та цівки № НОМЕР_5 , з номерами колодки ударно спускового механізму № калібру, ствол та цівка 1958 року виготовлення, колодка ударно-спускового механізму 1955 року виготовлення, виготовлена промисловим способом, «Тульським зброярним заводом». Країна виробник СРСР м. Тула. Надана на дослідження мисливська гладкоствольна двохствольна рушниця «ТОЗ-БМ» з номерами стволів та цівки № НОМЕР_5 з номерами колодки ударно-спускового механізму № НОМЕР_3 , 16 калібру ствол та цівка 1958 року виготовлення, колодка ударно-спускового механізму 1955 року виготовлення, на час дослідження придатна до стрільби. 3. В конструкцію наданої на дослідження мисливської гладкоствольної рушниці «ТОЗ-БМ» з номерами стволів та цівки № НОМЕР_5 з номерами колодки ударно-спускового механізму № калібру ствол та цівка 1958 року виготовлення, колодка ударно-спускового механізму 1955 року виготовлення, конструктивні зміни не вносилися. 4. Стрільба з наданої на дослідження мисливської гладкоствольної двохствольної рушниці «ТОЗ-БМ» з номерами стволів та цівки № НОМЕР_5 з номерами колодки ударно спускового механізму № калібру ствол та цівка 1958 року виготовлення, колодка ударно-спускового механізму 1955 року виготовлення, без натискання на спускові гачки на час дослідження не можлива; 5. Відповісти на питання «Чи здійснювалися постріли із представленої зброї після останнього її чищення. Якщо проводилися, то коли?» не надається можливим, у зв`язку із тим, що дане питання не входить до компетенції експерта баліста. 6. Відповісти на питання «Яким порохом (вид, марка) зроблений останній постріл із представленого на дослідження зброї?», не надається можливим у зв`язку із тим, що дане питання не входить до компетенції експерта баліста. 7. Надана на дослідження мисливська гладкоствольна двохствольна рушниця «ТОЗ-БМ» з номерами стволів та цівки № НОМЕР_5 з номерами колодки ударно-спускового механізму № калібру ствол та цівка 1958 року виготовлення, колодка ударно-спускового механізму 1955 року виготовлення, залишає індивідуальні особливості, які відображаються на складових частинах гільз при стрільбі, а саме, слід від робочої частини бійка ударника, слід патронного утику, що дозволяє ідентифікувати зброю після її використання (а.с. 135-141).
Перевіривши наявні по справі докази, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши їх в судовому засіданні з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність всіх зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_11 , поставлених йому в вину протиправних дій та правильно кваліфікував їх.

Висновки суду першої інстанції щодо наведених обставин ґрунтуються на вимогах закону і є належним чином мотивованими.

Що стосується призначеного покарання, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 65 КК України. під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом враховано суспільна небезпечність і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до арешту офіційно не працював, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив ряд послідовних кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи і власності, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливої тяжкості, середньої та тяжких, враховується думка потерпілої щодо призначення йому суворого покарання (а.с. 148-149, 151-153).
Таким чином, районний суд при призначені покарання врахував усі пом`якшуючи обставини, у тому числі і ті на які посилається обвинувачений у апеляційної скарзі, тому колегія суддів не знаходить підстав для зменшення покарання.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 колегія суддів прийшла до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження не встановлено.

Разом з тим з наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , народився син ОСОБА_24 . Факт батьківства ОСОБА_13 щодо сина встановлено рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року. Тому законний представник цивільного позивача ОСОБА_10 звернулась з цивільним позовом вже до апеляційного суду.

Згідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який за законом несе цивільну відповідальність.

Приймаючи до уваги, що суду було невідомо про існування неповнолітнього потерпілого і було прийнято рішення тільки по цивільному позову ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідним скасувати вирок у частині цивільного позову та направити матеріали провадження на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу та доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , скасувати у частині цивільного позову ОСОБА_7 та направити матеріали провадження у цій частині на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

В решті вирок, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3