справа №176/2417/17
провадження №1-в/176/9/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням державної установи Жовтоводської виправної колонії в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, раніше судимого, засудженого 26.05.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі 4 роки 1 місяць, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії в Дніпропетровській області (№26),
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК № 26 за довіреністю ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 26.05.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі 4 роки 1 місяць. Початок строку відбування покарання 06.09.2015 року, кінець строку відбування покарання 11.12.2018 року.
Засуджений ОСОБА_3 заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
В судовому засідання засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання, підтвердив, що мав неодноразові стягнення протягом строку відбування покарання, але вважає що деякі застосовані необґрунтовано, виходячи з неупередженого ставлення адміністрації колонії, а саме не згоден з правомірністю накладених стягнень за березень та травень 2017 року, оскільки про них йому не було відомо, також повідомив, що на дайний час є не працевлаштований, оскільки його було переведено з 1-го відділення до 3-го відділення, яке не працює в зв`язку із чим адміністрацією установи його було позбавлено можливості на виправлення, також посилався на стан свого здоров`я так як хворий на гастрит, вважає, що докорінно виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Заслухав представника адміністрації Жовтоводської ВК №26, який заперечував проти задоволення клопотання, повідомив, що за весь період відбування покарання засуджений характеризувався тільки негативно, думку прокурора, який вважав недостатніми підстави, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 09.09.2015 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, режим ув`язнення не порушував, характеризувався посередньо, заохочень не мав, стягнень не мав. До праці не залучався

В Жовтоводській ВК №26 продовжує відбувати покарання з 16.07.2016 року.

З цього часу відбування покарання, а саме за період з 2016 по 2017 рік включно характеризується незмінно негативно, має 7 стягнень, з яких 2 суворі у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора за вживання жаргонних слів та висловів в бік адміністрації установи виконання покарань, а також за відмову від відділення. Заохочень немає.

Згідно передуючих характеристик, що маються в особовій справі від 19.08.2016 року, від 12.12.2016 року, від 27.02.2017 року, 23.08.2017 року, (ч. 2 т. 1 ос. спр. арк. 87, 103, 113, 139 ) засуджений ОСОБА_3 за весь час перебування в установі як особистість характеризувався переважно негативно, до виконання робіт на виробництві установи був залучений тривалий проміжок часу, але норм виробітку взагалі ніколи не мав. Згідно останньої характеристики від 06.09.2017 року продовжує характеризуватись негативно (ч. 2 т.1 ос. спр. арк. 148 ), що також вказує, що останній вперто не бажає ставати на шлях виправлення.

Суд оцінює у сукупності наявність стягнень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_3 за весь період відбування покарання, які серед них накладались через декілька днів після накладення попереднього стягнення, 2 з яких є суворими у вигляді поміщення до ДІЗО за нетактовну поведінку з адміністрацією установи та відмову від відділення, за час відбування покарання ОСОБА_3 не має жодного заохочення, що в сукупності не доводить сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказує та не підтверджує обставини, що ОСОБА_3 після неодноразового накладання стягнень змінився і став на шлях виправлення , а тим більше на цей час виправився.

Таким чином, суд враховує та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 тривалий час був працевлаштований на виробництві установи, однак за цей період мав неодноразові стягнення, серед яких відмова від відділення, порушення форми одягу, нетактовна поведінка, що вказує та підтверджує на посереднє відношення до праці, ставлення до працівників адміністрації та вважає недоведеним щире бажання засудженого спокутувати працею, крім того протягом цього часу характеризувся негативно, що вказує на його відношення як до роботи так і до адміністрації установи.
Посилання на те, що з останніми стягненнями засуджений ОСОБА_3 ознайомлений не був та про них він взагалі не знав, спростовується матеріалами особової справи зокрема витягом з протоколу комісії по розгляду справ про переведення до ДСР та УДЗ № 18 від 06.09.2017 року (арк. ос. спр. 150 т. 1 ч.2), яким підтверджується, що останній був ознайомлений під особистий підпис з характеристикою та довідкою про заохочення та стягнення, а тому він мав можливість оскаржити накладені стягнення в установленому законом порядку які на його думку були неправомірно накладені по відношення до нього, але цього не зробив.
Крім того суд не приймає до уваги посилання засудженого на стан його здоров`я, оскільки згідно довідки медичної частини ЖВК № 26 вбачається, що останній дійсно є хворим на хр. гастродуоденіт та хр. панкреатит, але згідно висновку в той же час є працездатним та обмежень щодо його працевлаштування не виявлено (ч. 2 т. 1 ос. спр. арк. 138).
Крім того, за цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 19.08.2016 року, 27.02.2017 року, 06.09.2017 року - відмовлено, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 12.12.2016 року, 23.08.2017 року відмовлено, розглядався стосовно застосування ст. 81 КК України 06.09.2017 року відмовлено, як такому який не довів своє виправлення.
За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який протягом часу відбування покарання має 7 стягнень, немає жодного заохочення, а також те, що останній відбуває покарання за тяжкий злочин проти власності, в той час умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :