справа № 208/467/17
№ провадження 1-кп/208/112/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`ясньке матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000318 від 14.12.2016 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.01.2016 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 186 КК України до 140 годин громадських робіт;
-16.08.2016 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2016 року приблизно о 06 год. 45 хв. (більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні комерційного кіоску «Витівка», розташованого на перехресті вул. Ю.Волкова та вул. Г. Дубініна у м. Кам`янське, та побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , повторно виник протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення у ОСОБА_6 будь-якого майна, яке було при ній та могло мати майнову цінність. Після того, як через декілька хвилин ОСОБА_6 залишила приміщення кіоску, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, пішов за ОСОБА_6 до двору буд. АДРЕСА_2 . Де, 14.12.2016 приблизно о 06 год. 50 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, відкрито, із корисливого мотиву, підбіг ззаду до ОСОБА_6 , яка розмовляла по телефону, тримаючи його в правій руці, та лівою рукою схопив потерпілу за шию, не даючи їй можливості чинити опір протиправним діям, застосувавши таким чином до ОСОБА_6 насильство, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, ОСОБА_5 правою рукою вихопив з правої руки потерпілої мобільний телефон «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1 289, 60 грн.

Місце скоєння злочину ОСОБА_5 залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну 1289,60 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину не визнав. Пояснив, що 14.12.2016 у який час згадати не може, зустрівся з малознайомим хлопцем ОСОБА_7 , який попрохав ОСОБА_5 закласти на його паспорт мобільний телефон «S-TELL С255» у ломбард. Після вагань ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_7 та заклав мобільний телефон у ломбард. Обвинувачений додав, що у приміщенні кіоску не перебував, потерпіла помиляється стосовно його особи, на час вчинення злочину обвинувачений знаходився у приміщенні ігрових автоматів, адресу не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що 14.12.2016 по дорозі на роботу зранку зайшла до кіоску, де купила каву, в приміщенні кіоску перебував ОСОБА_5 . Після того, як потерпіла залишила приміщення кіоску та розмовляючи по телефону рухалась по вулиці через 3-4 хвилини до неї ззаду підбіг ОСОБА_5 , схопив потерпілу за шию та вихопив телефон. ОСОБА_6 , впізнала ОСОБА_5 за обличчям, добре роздивилась його обличчя під час нападу, коли чинила опір протиправним діям обвинуваченого. Потерпіла надала суду заяву, щодо здійснення судового розгляду за її відсутності.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що оформлення фінансового кредиту під заставу в ломбарді здійснюється лише на підставі оригіналу паспорта.
Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що працює продавцем у кіоску «Витівка». 14.12.2016 зранку ОСОБА_6 , яка є постійним покупцем, придбала каву. Разом із ОСОБА_6 в кіоску перебували два хлопці, один з яких був у капюшоні, через що свідок не роздивилась його обличчя. Після того, як ОСОБА_6 залишила приміщення кіоску, хлопець у капюшоні також одразу вийшов.
Свідок ОСОБА_10 зазначив, що стосовно події, яка сталася 14.12.2016 за участі потерпілої ОСОБА_6 йому нічого невідомо, вранці 14.12.2016 свідок ОСОБА_5 не бачив.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини у вчиненому, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

-витяг з кримінального провадження № 0000318 від 14.12..2016 за заявою ОСОБА_6 (т.2, а.с. 1);

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_6 щодо вчинення відносно останньої злочину, з додаткам (т.2, а.с.9-14);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.12.2016 із фототаблицями, потерпіла ОСОБА_6 за зростом,статурою,обличчям під № 1 впізнала ОСОБА_5 , як особу, котра 14.12.2016 відкрито викрала у потерпілої мобільний телефон (т.2, а.с.23-27)

-заява ОСОБА_5 про добровільне надання працівникам поліції мобільного телефону «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (т.2, а.с.28);

-протокол огляду від 19.12.2016, оглянуто мобільний телефон «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (т.2, а.с.29- 31);

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 2.28045/0 від 14.12.2016, позичальник ОСОБА_5 , предмет застави мобільний телефон «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 (т.2, а.с.40);

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 6218-16 від 16.01.2017, ринкова вартість мобільного телефону «S-TELL С255» станом на 14.12.16 становила 1289,60 грн. (т.2, а.с.54-56);

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.01.2017 із фото таблицями, за участю потерпілої ОСОБА_6 перевірено та уточнено механізм вчинення злочину 14.12.2016 відносно потерпілої (т.2, а.с.60-66);

-довідка, щодо закладення у ПП «Ломбард Онікс» Анохіна, ОСОБА_11 » 14.12.2016 ОСОБА_5 мобільного телефону «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон викуплений 17.12.2016 (т.2, а.с. 69).

Суд не враховує показання свідка ОСОБА_10 як такі, що не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України, оскільки надані свідком відомості не стосуються фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд вважає показання потерпілої та свідка ОСОБА_9 в їх сукупності достатніми та такими, що знаходяться у взаємозв`язку. Зокрема, свідок ОСОБА_9 підтвердила факт перебування потерпілої в приміщенні кіоску зранку 14.12.2016, та залишення невідомим свідку хлопцем приміщення кіоску одразу, як його покинула ОСОБА_6 .
Суд не приймає пояснення ОСОБА_5 стосовно того, що він не здійснював напад на потерпілу та мобільний телефон потрапив до нього від іншої особи, як такі, що не узгоджуються з доказами наявними в матеріалах справи, та не знаходять свого підтвердження іншими доказами. Зокрема, потерпіла ОСОБА_6 бачила ОСОБА_5 в приміщенні кіоску, коли придбавала каву, добре роздивилась обличчя ОСОБА_5 під час здійснення опору його протиправним діям 14.12.2016, пояснення потерпілої є чіткими та послідовними, у суду немає сумніву в правдивості цих показань. ОСОБА_5 заклав мобільний телефон «S-TELL С255», IMEI НОМЕР_1 14.12.2016 до ломбарду за власним паспортом.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених письмовими доказами, поясненнями потерпілої, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, встановлена та доведена.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому.

Злочин, вчинений ОСОБА_5 є тяжким злочином.
ОСОБА_5 є раніше судимою особою в тому числі за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання скарг не має.
Обставиною, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, як необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено до повного відбуття покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.08.2016 за ч. 2 ст. 389 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за цим вироком шляхом часткового складання покарання, виходячи із співвідношення за ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Вирішити долю речових доказів.
Під час досудового розслідування проведено: судово-товарознавчу експертизу загальною вартістю 176,20 гривень.
Під час судового розгляду строк дії запобіжного заходу скінчився, учасники судового засідання клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявляли.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 67, 71, ч. 2 ст. 186 КК України, ст.ст. 349, 368, 370,371, 374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України з урахуванням того, що відповідно до положень ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, суд до покарання призначеного цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.08.2016, визначивши остаточно покарання за цим вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обраховувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази:
-мобільний телефон «S-TELL С255» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , згідно розписки повернутий ОСОБА_6 , - вважати повернутим власнику;
-договір про надання фінансового кредиту від 14.12.2016 № 2.28045/0, долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість судово-товарознавчої експертизи у сумі 176,20 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1