490/2166/18 28.03.2018
н/п 1-кс/490/2399/2018
Справа № 490/2166/18
У Х В А Л А
26 березня 2018 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Киселівка, Снігурівського району, Миколаївської області, національність українець,непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
Досудовим розслідуванням встановлено суть кримінального правопорушення, що полягає у наступному, 22 березня 2018 року у вечірній час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , у ході спільного розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_6 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше двох ударів головою в обличчя останньому, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на підлогу, де в подальшому і помер.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови у вигляді уламкових переломів кісток верхньої щелепи з пошкодженням кровоносних судин. Відповідно до довідки судово-медичного експерта № 42 від 24.03.2018 вказані тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.
Причиною смерті ОСОБА_6 явилися тупа травма голови у вигляді уламкових переломів кісток верхньої щелепи з пошкодженням кровоносних судин та розвитком масивної кровотечі, що призвело до аспірації крові в дихальні шляхи і розвитку механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
24.03.2018 ОСОБА_3 повідомлено про підозру.
Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними зібраними доказами: протоколом огляду місця події від 23.03.2018; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; довідкою судово-медичного експерта № 42 від 24.03.2018 року; інші матеріали кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрати, щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
З метою запобігання спроби ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_14 вину визнав, проти застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою не заперечував.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, які доводи клопотання підтримали, думку підозрюваного, захисника, про обрання запобіжного заходу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
Частина 2 ч. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, ОСОБА_3 не працює, не має міцних соціальних зв`язків, не має джерел постійного прибутку, згідно довідки органу місцевого самоврядування будинок, у якому зареєстрований ОСОБА_3 , не придатний для проживання, тому фактично останній не має місця проживання, через, що є підстави вважати, що підозрюваний, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, може здійснювати незаконний вплив на свідків, також є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, визначення застави в даному випадку є згідно вимог ч. 4 ст. 183 КПК України є правом слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194196-197, 372 КПК України слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 год. 35 хв., 22 травня 2018 року включно без права внесення застави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області у порядок та строки передбачені КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1