Справа № 152/1503/17
Провадження1-кп/152/107/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 18.08.2017 року за № 0000232 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, учня 11 класу Шаргородської СЗШ №2, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
захисника неповнолітнього
овинуваченого ОСОБА_7
представників:
служби у справах дітей
Шаргородської РДА ОСОБА_8
уповноваженого підрозділу
Шаргородського ВП
Жмеринського ВП ГУНП
У Вінницькій області ОСОБА_9
Шаргородської СЗШ №2 ОСОБА_10
органу пробації ОСОБА_11
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_3 09 серпня 2017 року приблизно о 3 годині, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділені у окреме провадження, перебуваючи біля фонтану в м. Шаргород Вінницької області по вул. Героїв Майдану, маючи умисел на здійснення крадіжки, підійшли до холодильника з морозивом, який належить ОСОБА_5 , де усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом віджиму захисної решітки, відкрили захисне скло холодильника та скоїли крадіжку трьох лотків морозива марки "Лімо" масою 2,5 кг. кожен, вартістю одного лотка 295,89 грн. на загальну суму 887,67 грн.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення крадіжки при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд під час судового провадження роз`яснив неповнолітньому ОСОБА_3 хід судового засідання на його рідній мові, нагадав захиснику та законному представнику неповнолітнього про їх обов`язок пояснювати неповнолітньому кожну дію в ході судового розгляду, забезпечуючи тим самим право неповнолітнього обвинуваченого на ефективну участь у кримінальному провадженні, яке полягає не лише в праві останнього бути присутнім в судовому засіданні, але й право чути, бути почутим і спілкуватись за ходом розгляду (Рішення ЄСПЛ від 15.06.2011 року у справі "S.С. проти Сполученого Королівства").

Неповнолітній ОСОБА_3 суду показав, що 09 серпня 2017 року приблизно о 3 годині, перебуваючи біля фонтану в м. Шаргород Вінницької області по вул. Героїв Майдану, за попередньою змовою з ОСОБА_12 вирішили скоїти крадіжку морозива, для чого підійшли до холодильника з морозивом, і усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом віджиму захисної решітки, відкрили захисне скло холодильника та скоїли крадіжку трьох лотків морозива марки "Лімо", один лоток морозива з`їли, а решту залишили в парку на лавці.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_4 , захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_5 , які вважають за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно неповнолітній ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив неповнолітньому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 09 серпня 2017 року приблизно о 3 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділені у окреме провадження, перебуваючи біля фонтану в м. Шаргород Вінницької області по вул. Героїв Майдану, маючи умисел на здійснення крадіжки, підійшли до холодильника з морозивом, який належить ОСОБА_5 , де усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом віджиму захисної решітки, відкрили захисне скло холодильника та скоїли крадіжку трьох лотків морозива марки «Лімо» масою 2,5 кг. кожен, вартістю одного 295,89 грн. на загальну суму 887,67 грн.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викрадені чужого майна), вчиненій за попередньою змовою групою осіб органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанов Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", та №5 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання, умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив на нього дорослих, рівень розвитку, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим у ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року та виконуючи вимоги ст.ст. 485, 487 КПК України, під час судового розгляду кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітнім, крім обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, суд з`ясував повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього ОСОБА_3 , стан здоров`я та рівень його розвитку, інші соціально-психологічні риси, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, умови життя неповнолітнього обвинуваченого, склад його сім`ї, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, ставлення до роботи, навчання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, будучи неповнолітнім, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та посередньо за місцем навчання, сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра неповнолітній ОСОБА_3 не перебуває.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - Шаргородським районним відділом з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 13.10.2017 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 раніше не судимий, народився та проживає в м. Шаргород Вінницької області в будинку, що належить його матері ОСОБА_6 разом із батьками, двома братами та двома сестрами. Мати перебуває у відпустці по догляду за дитиною, батько постійно займається тимчасовими заробітками. Сім`я ОСОБА_3 на обліку в Шаргородському РЦ СССДМ, як сім`я, що перебуває в складних життєвих обставинах не перебуває. Батьки забезпечують своїх дітей усім необхідним (одягом, продуктами харчування та шкільним приладдям). ОСОБА_3 навчається в 11 класі Шаргородської СЗШ І-ІІІ ступенів №2. Згідно характеристики закладу, хлопець навчається посередньо, дисципліну не порушує, але особливого інтересу до навчання не виявляє (інколи прогулює уроки та не виконує домашнє завдання), активний учасник шкільних, районних та регіональних спортивних змагань, де неодноразово отримував призові місця та нагороджувався грамотами. Сергій фізично розвинений. На обліку в Шаргородській ЦРЛ з приводу будь-яких хронічних захворювань не перебуває. ОСОБА_3 достатньо контролює свою поведінку та мислення. Високого рівня агресії та ворожості стосовно оточуючих не виявлено. Здатний мислити раціонально. На обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, поведінка відповідає суспільним нормам, алкоголь та наркотики не вживає, займається спортом. Має багато друзів з соціально прийнятною сферою. З рідними має близькі контакти, може звернутися за допомогою та підтримкою. Має конструктивні плани на майбутнє, а саме закінчити школу та отримати професію "газоелектрозварника"(а.п. 37-40).

Представники Уповноваженого підрозділу Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , Служби у справах дітей Шаргородської РДА ОСОБА_8 та Шаргородської СЗШ №2 ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснили, що неповнолітній ОСОБА_3 раніше не перебував на обліку в Шаргородському ВП та у Службі в справах дітей, взятий на облік з приводу вчинення ним кримінального правопорушення, в даний час з ним проводяться профілактичні заходи, по місцю навчання характеризується з задовільної сторони. Сім`я ОСОБА_3 належить до категорії соціально-благополучних сімей. При призначенні ОСОБА_3 покарання просять останнього суворо не карати, врахувати, що він вчинив кримінальне правопорушення, будучи неповнолітнім та призначити покарання, не пов`язане із ізоляцією від суспільства.
З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, репутації винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, думки потерпілої ОСОБА_5 , яка при призначенні покарання покладається на розсуд суду, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі п. "а" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році".
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Згідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин середньої тяжкості, будучи неповнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шаргородським райвідділом РАЦС Вінницької області 12.11.2001 року (а.п. 69).

Обставин, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 ЗУ України "Про амністію у 2016 році", які виключають можливість застосування амністії до ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 амністії, про що подали до суду письмову заяву.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України, п "а" ст. 1, ст.ст. 10, 11, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році", який набрав чинності 07.09.2017 року, ЗУ "Про застосування амністії в Україні", суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі п "а" ст.1 Закону України " Про амністію у 2016 році" ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, призначеного за цим вироком.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1