Справа № 362/478/17
Провадження № 1-кп/362/40/18
ВИРОК
Іменем України
28.03.2018 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
16 вересня 2016 року близько 23 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України, згідно з яким «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», керуючи технічно справним автомобілем марки «ИЖ 412», державний № НОМЕР_1 , під час руху автодорогою «Васильків Велика Бугаївка» в напрямку с.Велика Бугаївка Васильківського району Київської області, в порушення вимог п.2.3 «б» ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, та, порушуючи вимоги п.12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», а також п.10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, змінив напрямок його руху, не переконавшись що це буде безпечним, виїхав на праве узбіччя, після чого, перетнувши проїзну частину, на ліве узбіччя та з`їхав у лівий кювет по напрямку руху, де допустив зіткнення з деревом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ИЖ 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 269 від 07.10.2016 року, встановлено, що смерть громадянина ОСОБА_7 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з забійною раною у лівій тім`яно-скроневій ділянці, саден обличчя, крововиливів в м`які тканини по всіх поверхнях склепіння черепу, великим уламковим переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепу з умовним центром в лівій тім`яно-висковій області, крововиливу під м`які та тверді оболонко головного мозку, осередком забою-розтрощення тканини мозку, що ускладнилися розвитком отікання-набряку головного мозку.
Вказана травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, є безпосередньою причиною смерті, виникла незадовго до настання смерті ОСОБА_7 внаслідок впливу в область голови потерпілого масивного тупого предмета (предметів).
При судово-токсикологічній експертизі в крові від трупа ОСОБА_7 спирти та їх ізомери не виявлені.
Грубе порушення водієм автомобіля «ИЖ 412», державний № НОМЕР_1 , обвинуваченим ОСОБА_5 вимог пунктів 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 10 та 12.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, та підтвердив, що при керування автомобілем «ИЖ 412» 16.09.2016 року рухався з м.Васильків до с.Велика Бугаївка, де не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з деревом. Перед цим, на роботі вживав спиртні напої. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Заподіяну шкоду повністю відшкодував.
Потерпіла подала до суду заяву, в якій зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має та просила його суворо не карати, залишити її цивільний позов без розгляду.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого оглядалась ділянка автодороги на відстані 2200 м від початку с.В.Бугаївка та 1700 м від повороту до с.Залізний Хутір, де відбулось зіткнення транспортного засобу з деревом. На місці ДТП були виявлені червоний автомобіль марки «Москвич», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходить на відстані 9,9 м від дороги у лівому кюветі та в якого наявні пошкодження з всіх сторін, сліди шин, сліди пошкоджень на асфальті. Поблизу автомобіля виявлено труп ОСОБА_7 ;
- висновок експерта № 269 від 07.10.2016 року, згідно якого смерть громадянина ОСОБА_7 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з забійною раною у лівій тім`яно-скроневій ділянці, саден обличчя, крововиливів в м`які тканини по всіх поверхнях склепіння черепу, великим уламковим переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепу з умовним центром в лівій тім`яно-висковій області, крововиливу під м`які та тверді оболонко головного мозку, осередком забою-розтрощення тканини мозку, що ускладнилися розвитком отікання-набряку головного мозку. Вказана травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, є безпосередньою причиною смерті, виникла незадовго до настання смерті ОСОБА_7 внаслідок впливу в область голови потерпілого масивного тупого предмета (предметів). На момент настання смерті останній був тверезий.
- висновок інженерно-технічної експертизи №19/8-02/1371 від 18.10.2016 року, згідно якого рульове керування, система робочого гальма та елементи підвіски автомобіля «Москвич 412», номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування, в системі робочого гальма чи що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено;
- висновок інженерно-технічної експертизи №1007ат від 18.01.2017 року, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.1, 12.2 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пункту 12.1. ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог пункту 12.1 ПДР України;
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен, саме, обвинувачений ОСОБА_5 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, проте вчинений через необережність, обставини його скоєння, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа щодо якої скарг не надходило, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, ставлення до нього потерпілої.
З урахуванням наведеного, щирого каяття обвинуваченого, його характеристики, заяви потерпілої щодо відшкодування їй шкоди та призначення обвинуваченому не суворого покарання та приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді хоча і позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням йому іспитового строку, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи, що 21.08.2017 року до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_8 про повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 заподіяної шкоди та залишення цивільного позову без розгляду, останній слід залишити без розгляду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 368, Глави 29 і ст.395 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки.
Відповідно до положень ст.ст.75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 3 (три) роки, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку з «28» березня 2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави за залучення експертів та проведення інженерно-технічної експертизи №19/8-02/1371 від 18.10.2016 року Київським обласним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 879,60 грн. та інженерно-технічної експертизи №1007ат від 18.01.2017 року Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України 879,60 грн. а всього 1759,20 грн.
Речові докази по справі: автомобіль «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Васильківського ВП повернути за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1