Справа № 357/5034/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1015/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 07.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
7 вересня 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року про відмову в задоволення клопотанні начальника Білоцерківської ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням звернувся начальник Білоцерківської ВК № 35 з клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Білоцерківської ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Свою ухвалу суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, у тому числі умовно-достроково, він вчиняв нові умисні злочини, не має постійного місця проживання - житла, реєстрації, що певною мірою може вплинути на лікування, а у послідуючому стан його здоров`я. Дії засудженого на переконання суду першої інстанції протягом тривалого часу, свідчать про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу вчиняє новий злочин.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України.

Свої апеляційні вимоги він обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Так, він був працевлаштований на виробництві, отримав диплом зварювальника під час відбування покарання, має 8 заохочень та 1 стягнення. Вважає, що довів своє виправлення, просить дати шанс йому довести своїй сім`ї та суспільству, що він може бути іншим. Крім того, зазначає, що після звільнення йому буде допомагати в працевлаштуванні та місці проживанні «Фонд допомоги». Під час проходження медогляду в нього був виявлений СПІД та туберкульоз, дані хвороби не сумісні з життям, а тому просить дати йому можливість побути на волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, пояснення засудженого в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд розглядаючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки засуджений неодноразово судимий, після звільнення із місць позбавлення волі, у тому числі умовно-достроково, на шлях виправлення не ставав, належних висновків для себе не робив, а знову вчиняв умисні злочини. Було відомо суду і те, що засуджений має ряд заохочень та останнім часом характеризується позитивно. Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, мотивувавши належним чином своє рішення, суд дійшов до висновку, що безперечних доказів того, що засуджений довів своє виправлення не має, а тому відмовив в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення. Оскільки даний висновок суду першої інстанції зроблений на підставі наявних в матеріалах справи доказах, не суперечить вимогам чинного законодавства колегія суддів з ним погоджується і не знаходить достатніх підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Що стосується доводів засудженого про наявність у нього захворювання, то в разі підтвердження та за певних умов, які визначаються на підставі відповідних медичних документів, засуджений може бути звільнений від відбування покарання по хворобі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376,404,405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року про відмову в задоволення клопотання начальника Білоцерківського ВК № 35 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4