Справа № 183/1023/16
№ 1-в/183/240/17

У Х В А Л А
20 жовтня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника МРВ
з питань пробації ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в:
До суду надійшло подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 06.10.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році". Подання обґрунтоване наступним. 06.12.2016 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 був засуджений за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким, а саме за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.На підставі ст. 76 КК України на нього були покладені обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, обов`язки покладені на нього судом виконував, громадський порядок не порушував, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, засуджений має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2011 року народження, стосовно якого він не позбавлений батьківських прав, а тому до нього можливо застосувати п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні представник Новомосковського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 надав пояснення по суті подання і просив його задовольнити застосувавши до ОСОБА_4 п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, а тому його неявка відповідно до ст. 539 КПК України не є перешкодою у розгляді подання у його відсутність.
Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, в тому числі, передбачених п. «в» зазначеної ст. 1 Закону - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Згідно із ст. 6 Закону України "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Пунктом «е» ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що амністія не застосовується до осіб, засуджених, зокрема, за ч. 2 ст. 286 КК України, якщо злочин був вчинений особою в стані алкогольного сп`яніння або у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на нього були покладені обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Згідно вказаного вироку ознак сп`яніння у ОСОБА_4 під час вчинення злочину не встановлено.
Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 вчинив необережний злочин що не є особливо тяжким до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", просив суд застосувати до нього акт амністії, раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , 2011 року народження (а.с.19), та батьківських прав щодо останнього він не позбавлений (а.с.36,38), обмежень, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_4 амністії не встановлено. Тому суд вважає, що подання про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 звільненню від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 86 КК України, ст. ст. 1, 10, 13 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд,
п о с т а н о в и в:
Подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України "Про амністію у 2016 році", задовольнити.
На підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому основного і додаткового покарання згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1