Справа № 441/845/17
пр.№ 1-кп/464/309/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

Б а с ь к о Ігор Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з вищою освітою, військовозобов`язаний, неодружений, має двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, судимості немає, -

за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_13 16 квітня 2017 року о 17.15 год., знаходячись на вулиці О.Петрика біля будинку № 10 в м.Комарно Городоцького району Львівської області, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_14 , з особливою жорстокістю, діючи умисно, на грунті миттєво виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи, що завдає потерпілій особливих фізичних страждань внаслідок заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень та особливих психічних та моральних страждань внаслідок нанесення їх у присутності їхнього малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наблизившись до потерпілої ОСОБА_14 , завдав останній 17 ударів ножем в обличчя, шию, груди, у ділянки обох лопаток, спину та поперек, спричинивши потерпілій колото-різані ушкодження лівої легені, гортані та капсули лівої нирки, що призвело до гострої крововтрати, порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_14 померла.

Крім цього, він же 16 квітня 2017 року о 17.25 год., знаходячись на вулиці О.Петрика біля будинку № 10 в м.Комарно Городоцького району Львівської області, після нанесення ударів ножем своїй дружині ОСОБА_14 , маючи умисел на погрозу вбивством ОСОБА_11 (сестрі ОСОБА_14 ), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розкрив лезо згаданого ножа та розуміючи, що висловлена ним погроза здатна викликати у потерпілої побоювання за своє життя, з ножем у руці став іти до ОСОБА_11 , погрожуючи, що зараз її вб`є. За вказаних обставин потерпіла ОСОБА_11 сприймала погрозу ОСОБА_13 як таку, що може бути ним негайно реалізована та, побоюючись за своє життя, втекла з місця події.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 винуватим себе у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю визнав частково, а у вчиненні погрози вбивством не визнав та суду пояснив, що з покійною дружиною познайомився приблизно 1987-1988 р.р. В 2002 році вони одружились. В 1997 році він закінчив Зооветеринарний інститут та здобув освіту ветеринара. В 2003 році в них народився син ОСОБА_7 , а в 2009 році син ОСОБА_8 . Вони разом стали проживали в матері дружини. З 2002 року він працював на будовах. Їздив на заробітки за кордон. Все в них було нормально. В 2015 році між ним та тещею стали виникати конфлікти. Дружина підтримувала свою матір, а не його. Тоді він попросив дружину, щоб вони йшли проживати окремо від тещі. Однак дружина сказала, що вона має де проживати. Після цього, він пішов жити до своїх батьків. Він намагався примиритись, проте дружина сказала, щоб він залишив її та дітей в спокої. Час від часу він їздив за кордон на заробітки, а коли повертався, то думав, що все налагодиться, проте між ними знову виникали конфлікти. Ствердив, що він переніс дві операції і дружина жодного разу не прийшла в лікарню його провідати. Він вирішив хоч якось налякати дружину, тому звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу.

16 квітня 2017 року було свято Паски. Він був у своєї сестри. Вони поснідали, після чого він поїхав на автомобілі до дружини, щоб забрати сина ОСОБА_8 та піти в гості. О 16.00 год. він привіз сина до дружини, а сам повернувся до своєї сестри. Потім він поїхав до річки, щоб усамітнитись. Зазначив, що мав при собі ніж. Коли повертався, то по дорозі побачив дружину та сина ОСОБА_8 . Він об`їхав їх на автомобілі, вийшов та хотів примиритись з дружиною. Проте вона йому відповіла, що має іншого чоловіка, змінить прізвище та щоб залишив її в спокої. Від почутого в нього був стан людини, яка «занурилась у воду». Що відбувалось далі не пам`ятає. Отямився тоді, коли побачив кров на своїх штанах, дружина лежала на землі і ніж був в руці. В цей час підбігла сестра дружини ОСОБА_11 , яка мабуть налякалась та відбігла від нього на відстань 30-40 м і почала дзвонити в швидку медичну допомогу. Він в свою чергу став дзвонити в поліцію. Після цього, він склав ніж, поклав його в кишеню та став дзвонити до свого швагра, щоб забрав автомобіль. Зібралось багато людей, щоб ймовірно вчинити самосуд, тому він вирішив поїхати на автомобілі до сестри ОСОБА_16 . В подальшому він телефонував адвокату, щоб та надала йому правову допомогу. Ствердив, що не пам`ятає, яким чином та куди саме наносив дружині удари ножем. Припускає, що наносив потерпілій удари ножем не більше 15 секунд. Визнає, що вбив дружину, але він був в такому стані, як «занурився у воду». Медичну допомогу не надавав, так як думав, що дружина мертва. Телефонував в поліцію із зізнанням у вбивстві дружини, після чого подзвонив швагру, щоб той забрав автомобіль з місця події, так як знав, що його затримають, а потім подзвонив до адвоката ОСОБА_17 про надання правової допомоги. Також ствердив, що не погрожував ОСОБА_11 вбивством. Йому невідомо чому ОСОБА_11 , побачивши його з ножем в руці, сприйняла це як погрозу вбивством. Шкодує за вчинене.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини у вчиненні вбивства з особливою жорстокістю та не визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні погрози вбивством, винуватість його у вчиненні інкримінованих злочинів повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами:

потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що вбита ОСОБА_14 була її донькою, а обвинувачений є її зятем. В травні 2002 року її покійна донька уклала шлюб з ОСОБА_13 . В них народилось двоє дітей: ОСОБА_7 , 2003 р.н. та ОСОБА_8 , 2009 р.н. Після одруження вони жили у неї в квартирі. В них все складалось добре. Проте зазначила, що у ОСОБА_13 дуже важкий характер, завжди йому усі поступалися, щоб уникати конфліктів. Після трьох років у шлюбі, обвинувачений почав часто ходити до своїх родичів - ОСОБА_18 і з того часу дуже помінявся, став агресивніший. З 2015 року відносини між обвинуваченим та її дочкою погіршились. Він часто погрожував їй та дочці ножем. Після таких випадків у них в будинку були заховані ножі, а також після чергового конфлікту вони викликали працівників поліції. Донька дуже його боялася. Вона та дочка часто ховалися в сусідів. Насильство в сім`ї було частим. Щодо обставин події злочину, то показала, що 16 квітня 2017 року було свято Паски. Її донька ОСОБА_14 пішла на ранкову службу до церкви. Повернувшись, вони разом поснідали. Так як молодший внук ОСОБА_8 дуже любив батька, тому ОСОБА_13 приїхав, забрав Степана і вони поїхали в гості до його сестри. Через деякий час донька ОСОБА_19 пішла в гості до своєї сестри ОСОБА_20 . По дорозі вона мала забрати сина ОСОБА_8 . Вона дуже переживала за доньку і вони часто здзвонювалися між собою. Через деякий час їй зателефонувала друга донька ОСОБА_20 і сказала: «Він зарізав ОСОБА_19 ». Зазначила, що конфлікти між її загиблою донькою та зятем почали виникати через матеріальні проблеми. Останні два роки ОСОБА_13 проживав у своїх родичів ОСОБА_18 , але приходив до них. Через чотири дні після смерті ОСОБА_14 мало відбутися судове засідання за позовом ОСОБА_13 до її доньки про розірвання шлюбу. Ствердила, що очевидцем вбивства не була. Їй стало про все відомо зі слів молодшого онука Степана, доньки ОСОБА_20 та сусідки;

потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що вбита ОСОБА_14 є її рідною сестрою. Вона проживає окремо від матері та сестри. Вона проживає в АДРЕСА_2 , а загибла сестра ОСОБА_14 з мамою, своїм чоловіком і двома дітьми в АДРЕСА_1 . На даний момент вона є опікуном дітей покійної сестри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Щодо стосунків у їх сім`ї повідомила, що між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 було все добре до 2014 року. Після цього, між ними постійно виникали сварки. Вона ніколи не втручалася в ці конфлікти, але завжди підтримувала сестру. На її думку погіршення відносин між ними відбулося через те, що ОСОБА_13 в грубій формі сказав до її матері, щоб вона мовчала, бо він її годує. Після цього, він пішов з сім`ї. Однак час від часу приходив додому до ОСОБА_14 та до неї. Ствердила, що в 2016 році була кілька разів очевидцем скандалів між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Щодо події злочину, то показала, що 16 квітня 2017 року на свято Паски вона запросила свою сестру ОСОБА_14 до себе в гості. Та недовго побула в неї і пішла з сином ОСОБА_8 . За деякий час до неї прибіг ОСОБА_8 і каже: «Тато порізав маму, ріже маму». Вона вибігла на вулицю. ОСОБА_13 стояв і курив біля своєї машини, а ОСОБА_21 лежала поряд в калюжі крові. Це було за 300 м від її будинку. Коли вона наблизилася до ОСОБА_22 , щоб допомогти їй, то ОСОБА_13 сказав до неї, що зарізав одну і зараз її заріже, бо йому і так нічого втрачати. Після цього, він зробив крок в її сторону з ножем в руках. Вона налякалась, почала втікала та кричати, кликати на допомогу. Сусіди вибігли на вулицю та намагалися затримати ОСОБА_13 , однак він нікого до себе не підпустив, після чого сів в автомобіль і поїхав. Ствердила, що після події ОСОБА_13 не намагався врятувати життя ОСОБА_23 . Погрозу вбивством від обвинуваченого вона сприйняла реально, так як в його руці був відкритий ніж. Крім цього пояснила, що обвинувачений жодного разу не попросив вибачення;

експерт ОСОБА_24 суду показав, що працює в Городоцькому районному відділенні КЗ ЛОР ЛОБСМЕ, має стаж роботи 13 років, 2-гу лікарську категорію, 5-й кваліфікаційний клас. Висновок судовомедичної експертизи трупа ОСОБА_14 підтримав повністю. Ствердив, що причиною смерті ОСОБА_14 стала значна втрата крові. Три смертельні поранення, інші не смертельні, тобто не знаходяться в прямому причинному зв`язку з смертю, але вони також призводили до крововтрати. Без трьох смертельних ушкоджень лівої легені, гортані та капсули лівої нирки смерть би не настала. Смертельні удари перераховані у висновку, дві рани на грудній клітці, та одна рана в порожнину гортані, а інші легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Куди був нанесений перший удар встановити не можливо. Смерть настала не миттєво. Після ударів і до настання смерті пройшов деякий час, скільки саме невідомо. Удари були нанесені послідовно з коротким проміжком часу, один за одним;

експерт-психолог ОСОБА_25 суду показала, що має експертний стаж 20 років, вищу лікарську категорію та 3-й кваліфікаційний клас. Висновок комплексної комісійної психологопсихіатричної експертизи підтримує повністю. Вона детально досліджувала психологічний стан обвинуваченого. Висновком встановлено, що ОСОБА_13 перебував в стані фрустрації. Стан фрустрації це накопичення психоемоційних переживань. Це накопичення відбувалося не на протязі декількох днів, а протягом двох років. Фрустрація не є психічним захворюванням чи розладом. Психічна фрустрація це є певний емоційний стан, емоційне напруження, як інший вид стресу. Є різниця між фізіологічним афектом та фрустрацією. Фізіологічний афект є раптовим і триває короткий проміжок часу, а фрустрація це довготривале накопичення негативних емоцій. Фрустрація не є психічним розладом чи іншим захворюванням. Стан фрустрації не є одним із підвидів фізіологічних афектів. При фізіологічному афекті повинна бути загроза, а при фрустрації ні. Ствердила, що ОСОБА_13 в стані фізіологічного афекту не перебував. Ствердила, що ОСОБА_13 є психічно здоровою людиною;

експерт-психіатр ОСОБА_26 суду показав, що має експертний стаж 19 років, вищу лікарську категорію та 3-й кваліфікаційний клас. Висновок комплексної судової психологопсихіатричної експертизи підтримує повністю. Він досліджував психічний стан обвинуваченого в ході бесіди з обвинуваченим. Висновком встановлено, що ОСОБА_13 в період інкримінованих дій хронічними психічними захворюваннями чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тобто ОСОБА_13 є психічно здоровим;

свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суду показали, що в них є троє дітей: старший син ОСОБА_13 та двоє молодших дочок. Ствердили, що син в 2002 році одружився із загиблою ОСОБА_29 . В них все добре складалося. Вони проживали з матір`ю загиблої. В 2015 році до них прийшов ОСОБА_13 та сказав, що його вигнали з дому, бо недостатньо заробляє грошей. Вони дозволили йому проживати у них. Деякий час він проживав у них, а деякий час проживав у сестри ОСОБА_16 . Заначили, що їхній син був добрий та люблячий. Дуже любив свою дружину та дітей. Вони просили ОСОБА_14 , щоб вона помирилась з їх сином, проте вона відмовилась. Зазначили, що ніколи від сина не чули погроз вбивством. Про те, що син мав намір розлучитися їм стало відомо після того, як він пішов від дружини. Вважають, що причиною негараздів в сім`ї сина було те, що в їх стосунки втручалась мати загиблої. Ствердили, що очевидцями події злочину не були;

свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_13 є її рідним братом. Брат проживав з дружиною та двома дітьми у тещі. В них все було добре. В 2015 році його вигнали з дому і він почав проживати в своїх батьків, а потім проживав у неї. З цього часу в сім`ї брата систематично виникали сварки. Як помирилися, то проживав у тещі, а як сварилися, то приходив жити до неї. Зазначила, що знає брата тільки з хорошої сторони. Він займався ремонтними роботами. До 2015 року працював у м.Львові, потім їздив на заробітки за кордон. Їм відомо, що ОСОБА_13 просив дружину піти окремо проживати, проте вона відмовилась. Очевидцем події злочину не була. Ствердила, що в день події ОСОБА_13 зателефонував до її чоловіка і сказав, що підрізав ОСОБА_30 , після чого приїхав до неї додому та очікував поліцію;

свідок ОСОБА_31 суду показала, що ОСОБА_13 є її рідним братом. Ствердила, що брат проживав з дружиною та вдома дітьми в тещі. Брата знає лише з хорошої сторони. Вона рідко ходила до них в гості, лише на свята. На її думку в сім`ї брата все було добре. Їй було відомо, що в 2015 році був конфлікт між ним та його дружиною, але який саме не знає. В день події їй подзвонила сестра ОСОБА_16 та повідомила, що ОСОБА_13 підрізав свою дружину. Очевидцем події злочину не була;

даними витягу з ЄРДР

т.2 а.с.1;

даними повідомлення про вчинення злочину, з якого вбачається, що ОСОБА_13 повідомив про вчинення ним умисного вбивства своєї дружини
т.2 а.с.2;

даними протоколу огляду місця події, в ході якого оглянуто місце вчинення даного злочину та вилучено сліди крові, гренадлю та сережку потерпілої ОСОБА_14
т.2 а.с.3-15;

даними протоколу затримання ОСОБА_13 , під час якого в нього було вилучено розкладний ніж, який був знаряддям вчинення даного злочину
т.2 а.с.16-18;

даними протоколу освідування особи від 17.04.2017 р., під час якого на обох кистях рук обвинуваченого було виявлено садна
т.2 а.с.20-21;

даними протоколу огляду місця події від 17.04.2017 р., під час якого було оглянуто автомобіль марки ВАЗ, на якому обвинувачений ОСОБА_13 прибув на місце події. На чохлах сидіння було виявлено сліди крові
т.2 а.с.23-31;

даними протоколу огляду трупа від 17.04.2017 р., у ході якого було з`ясовано характер та локалізацію тілесних ушкоджень. Виявлено різані рани на тілі потерпілої, які були заподіяні не тільки у життєвоважливі органи, а й інші частини тіла: поріз на мочці правого вуха - 3 см., на нижній губі - 2.5 см., поріз на лівій привушній ділянці довжиною 6.4 см., на боковій поверхні шиї зліва
т.2 а.с.33-41;

даними висновку судово- імунологічної експертизи змивів з поверхні дороги неподалік будинку АДРЕСА_3 , згідно якої у слідах виявлена кров людини, яка може походити від потерпілої та не може походити від обвинуваченого ОСОБА_13
т.2 а.с.63-66;

даними протоколу огляду речей (документів) від 31.05.2017 р., у ході якого було оглянуто одяг ОСОБА_14 та виявлено сліди речовини бурого кольору та пошкодження
т.2 а.с.58-59;

даними криміналістичної експертизи ножа, вилученого у обвинуваченого ОСОБА_13 , з якого вбачається, що пошкодження на светрі-гольфі та на фрагменті хустини могли утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу, вказані ушкодження співпадають з локалізацією з ранами виявленими на тілі ОСОБА_14 при умові, що у момент нанесення ударів клинком ножа светр незначно зміщувався на тілі.
т.2 а.с.70-77;

даними висновку імунологічної експертизи, з якої вбачається, що у светрі та джинсах - речах обвинуваченого ОСОБА_13 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_14 . При цьому, група крові обвинуваченого ОСОБА_13 , не відповідає групі крові, виявленій на вказаних об`єктах.
т.2 а.с.101-106;

даними висновок цитологічної експертизи, згідно з якою на змивах речовини світло-бурого кольору з поверхні клинка та ручки ножа виявлено кров жінки, яка може походити в тому числі від трупа ОСОБА_14
т.2 а.с.122-125;

даними протоколу огляду речей (документів) від 24.04.2017 р., в ході якого було оглянуто мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_13 та виявлено телефонні дзвінки на номери 102 та 112, здійснені 16.04.2017 р. у період з 17.18 год. по 17.29 год., а також телефонний дзвінок до адвоката ОСОБА_17 о 17.32 год., тобто через кілька хвилин після дзвінка у поліцію.
т.2 а.с.128;

даними висновку амбулаторної комплексної комісійної психолого-психіатричної експертизи, з якої вбачається, що ОСОБА_13 в період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Водночас, обвинувачений перебував у емоційному стані фрустрації, який в певній мірі обмежив його можливість усвідомлення та розуміння ситуації.
т.2 а.с.138-141;

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 , під час якого ОСОБА_13 у присутності захисника розповів та показав про обставини вчинення даного злочину.
т.2 а.с.142-144;

даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_11 , в ході якого, вона показала про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 умисного вбивства своєї дружини та погрозу вбивством їй особисто.
т.2 а.с.145-153
даними висновку судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_14 виявлено рани в ділянці обличчя, шиї, грудей справа та зліва, в ділянках обох лопаток, спини та попереку (всього 17 ран), які утворились від дії гострого колюче-ріжучого предмета, типу клинка ножа, який мав лезо та «П» подібний обух, могли виникнути 16.04.2017, виникли в швидкій послідовності одна за одною. Смерть настала в межах доби до розтину трупа внаслідок гострої крововтрати, яка розвинулась в результаті колото-різаних ушкоджень лівої легені, гортані та капсули лівої нирки, що призвело до порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання. Внаслідок порізу вуха випала сережка у покійної.
т.2 а.с.155-160;

даними висновку криміналістичної експертизи, з якої вбачається, що на клаптях шкіри трупа ОСОБА_14 виявлено ушкодження, які утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та «п» подібний обух.
т.2 а.с.161-164;

речовими доказами в провадженні ножем (знаряддям злочину), який був вилучений в обвинуваченого, сережкою та гренадлею, які були вилучені на місці події злочину

додаток до матеріалів провадження

Аналізуючи показання обвинуваченого в частині заперечення своєї вини у вчиненні вбивства з особливою жорстокістю та заперечення у вчиненні погрози вбивством, суд приходить до висновку, що такі не відповідають зібраним об`єктивним доказам у провадженні:

Його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується належними та допустимими доказами в провадженні:

- послідовними показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 : потерпіла ОСОБА_10 яка ствердила, що протягом останніх двох років обвинувачений неодноразово погрожував її дочці, через що дочка боялась його та ховала від нього ножі. Про обставини події злочинів дізналась від молодшого внука, який був очевидцем події та дочки ОСОБА_11 , яка бачила, що ОСОБА_13 стояв біля покійної з ножем в руках, а дочка ОСОБА_14 лежала на землі в калюжі крові, після чого став погрожувати вбивством другій дочці ОСОБА_11 ; потерпіла ОСОБА_11 ствердила, що в день події до неї додому прибіг ОСОБА_15 та повідомив їй, що «тато ріже маму», після чого вона вибігла на вулицю, де побачила ОСОБА_13 з ножем в руці, а ОСОБА_14 лежала закривавлена на землі. Вона намагалась допомогти сестрі, проте обвинувачений умисно не підпускав її до неї та став погрожувати їй вбивством. Побоюючись за своє життя, вона стала втікати та кликати на допомогу;

- висновком судово-медичної експертизи та показаннями експерта ОСОБА_24 , який ствердив, що причиною смерті ОСОБА_14 стала значна втрата крові. Було встановлено, що було три смертельні поранення, а інші не смертельні, тобто не знаходяться в прямому причинному зв`язку з смертю, але вони також брали участь у крововтраті. Усі удари були нанесені послідовно з коротким проміжком часу, один за одним;

- показаннями експерта-психолога ОСОБА_25 , яка ствердила, що ОСОБА_13 перебував в стані фрустрації накопичення психоемоційних переживань, яке відбувалося протягом двох років. Фрустрація не є психічним захворюванням чи розладом і не є одним із підвидів фізіологічних афектів. Фізіологічний афект відрізняється від фрустрації, так як фізіологічний афект є раптовим і триває короткий проміжок часу, а фрустрація це довготривале накопичення негативних емоцій. Ствердила, що ОСОБА_13 в стані фізіологічного афекту не перебував. Тобто, ОСОБА_13 є психічно здоровою людиною;

- показаннями експерта-психіатра ОСОБА_26 , який ствердив, що ОСОБА_13 в період інкримінованих дій хронічними психічними захворюваннями чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тобто ОСОБА_13 є психічно здоровим;

- висновком амбулаторної комплексної комісійної психолого-психіатричної експертизи;

- даними протоколів слідчих експериментів з участю ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , кожен з яких розповів про обставини вчинення злочинів.

Крім цього, про наявність прямого умислу в діях обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілої свідчить наступне: обвинувачений взяв з собою на місце події ніж; в телефонній розмові з працівниками поліції запитував чи записується розмова та повідомив, що не поранив, а вбив потерпілу; одразу після вчинення злочину, будучи за освітою лікарем ветеринаром та маючи навики в наданні першої медичної допомоги, не надає такої потерпілій, не телефонує у швидку медичну допомогу, а натомість телефонує до швагра, щоб той забрав автомобіль з місця події та адвокату, щоб надали йому правову допомогу; умисно не допускав до покійної ОСОБА_11 , а навпаки погрожував їй вбивством.
Окрім цього, відповідно до п.8 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 N 2, умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних, зокрема шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, психічних чи моральних страждань, а також якщо воно вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.
Про особливу жорстокість дій обвинуваченого ОСОБА_13 свідчить кількість, локалізація та характер нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, а це 17 ножових поранень. Так, смерть настала внаслідок гострої крововтрати, яка розвинулась в результаті колото- різаних ушкоджень лівої легені, гортані та капсули лівої нирки, що призвело до порушення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання. При цьому, обвинувачений наносив тілесні ушкодження не тільки у життєво важливі органи, а й по інших частинах тіла, зокрема рани на вусі, губі, шиї, які сприяли настанню смерті, але самі по собі не могли її викликати. Тобто, обвинувачений ОСОБА_13 обрав спосіб вчинення злочину, який охоплює діяння зайві (надмірні) для позбавлення життя потерпілої.
Частина нанесених тілесних ушкоджень була спрямована виключно на спричинення потерпілій максимальних фізичних страждань. Так, очевидно, що у живої особи відрізання мочки вуха, порізи на губі, шиї викличуть особливі фізичні страждання.
З урахуванням співвідношення сил потерпілої та обвинуваченого у останнього не було потреби при заподіянні смерті ОСОБА_23 відрізати мочку вуха та нівечити обличчя.
Більше того, обвинувачений наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 у присутності близької для потерпілої особи - їх малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричиняв ОСОБА_14 особливі моральні страждання, а також завдав шкоду для психічного здоров`я дитини. Тому дії обвинуваченого слід кваліфікувати саме за ознакою особливої жорстокості.
Також проаналізувавши показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 та ОСОБА_31 , які не були очевидцями події, суд приходить до висновку, що такі ні підтверджують, ні спростовують винуватість обвинуваченого у вчиненні даних злочинів.

Оцінюючи показання потерпілих та експертів в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, суд надає їм віри, так як такі відображають дійсні обставини кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд не надає віри показанням обвинуваченого в частині заперечення прямого умислу на вбивство ОСОБА_14 та погрози вбивством ОСОБА_11 як таким, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_13 вірно кваліфіковано за п.4 ч.2 ст.115 КК України, так як він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вбивство, з особливою жорстокістю.

Його ж дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, так як він вчинив погрозу вбивством.

З урахуванням вимог ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_13 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим злочину невеликої тяжкості та особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який судимості немає, має двох неповнолітніх дітей, формально характеризується, та суд присяжних вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, згідно з ч.5 ст.72 КК України, діючої в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Згідно з вимогами ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а відтак зважаючи на те, що ОСОБА_13 утримується під вартою з 16.04.2017 р., тобто до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_13 положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року та зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 16 квітня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати відповідно до протоколу про затримання з 16 квітня 2017 року.

Речові докази:

-ніж (знаряддя злочину), який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - слід знищити;

-сережку та гренадлю, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - слід повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

-одяг покійної куртку, светр, штани, хустину, бюстгальтер, труси, пару шкарпеток, пару туфель, два марлеві тампони зі змивами, змиви з поверхні грунтової дороги, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП, - слід знищити;

-одяг обвинуваченого светр, джинси та пару туфель, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП, - слід знищити;

-чохли із сидіння автомобіля ВАЗ, які повернуті ОСОБА_28 , - слід залишити ОСОБА_28 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, С У Д, -

з а с у д и в :

ОСОБА_13 визнати винуватим за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання:

-за п.4 ч.2 ст.115 КК України п`ятнадцять років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.129 КК України шість місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_13 призначити покарання п`ятнадцять років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 16 квітня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати відповідно до протоколу про затримання з 16 квітня 2017 року.

Речові докази:

-ніж (знаряддя злочину), який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - знищити;

-сережку та гренадлю, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

-одяг покійної куртку, светр, штани, хустину, бюстгальтер, труси, пару шкарпеток, пару туфель, два марлеві тампони зі змивами, змиви з поверхні грунтової дороги, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП, - знищити;

-одяг обвинуваченого светр, джинси та пару туфель, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городоцького ВП, - знищити;

-чохли із сидіння автомобіля ВАЗ, які повернуті ОСОБА_28 , - залишити ОСОБА_28 .

Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5 .

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.