В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2018 Справа №607/9738/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000563 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 25 квітня 1996 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.44 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст.17-ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.44 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст.42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим остаточно визначено покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого25 жовтня 1997 року на підставі постанови Самбірського районного суду Львівської області від 23 жовтня 1997 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 дні;

2). 21 липня 1998 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міського суду від 25 квітня 1996 року у виді 1 року позбавлення волі та остаточно визначено 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 05 травня 2001 року по відбуттю покарання;

3). 24 березня 2003 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст.304 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24 грудня 2005 року по відбуттю покарання;

4). 02 березня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.198 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого 10 квітня 2007 року по відбуттю покарання;

5). 04 жовтня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, які відбув;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 21 лютого 2017 року близько 17 год. 30 хв. перебував на 4 поверсі в приміщенні коридору терапевтичного відділення ТМКЛ №3, що по вул.Волинській, 40 у м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно, повторно, з корисливих мотивів із підлоги викрав мобільний телефон марки «Нокія 6300», золотого кольору, вартістю 170 грн., що перебував на зарядженні, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., після чого із даним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 195 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

14 лютого 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.2 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ст.75 КК України визначено звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 14 лютого 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, зокрема, товарознавчу №6-493/17 від 26 червня 2017 року в сумі 395, 48 грн., а також дактилоскопічну №1.4-802/17 від 29 червня 2017 року в сумі 494, 8 грн.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний те6лефон марки «Нокія 6300», золотого кольору, а також картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», що знаходяться в камері зберігання ТВП ГУНП в Тернопільській області слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 14 лютого 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, зокрема, товарознавчу №6-493/17 від 26 червня 2017 року в сумі 395, 48 грн., а також дактилоскопічну №1.4-802/17 від 29 червня 2017 року в сумі 494, 8 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний те6лефон марки «Нокія 6300», золотого кольору, а також картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», що знаходяться в камері зберігання ТВП ГУНП в Тернопільській області слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1