Справа № 734/117/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/25/2018
Категорія - ч.1 ст.249 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника у кримінальному провадження прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.03.2017 р.

вказаним вироком суду

ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Часнівці Козелецького району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий,

виправданий за ст. 249 ч. 1 КК України.

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою технічною освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

виправданий на ч. 1 ст.249 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_14 обвинувачувались в тому, що вони 07.07.2013 р. близько 18 год. 15 хв. на озері Осенькове поблизу села Карпилівка Козелецького району Чернігівської області здійснювали незаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову «топтухи», в порушення ст. 52-1, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, займалися незаконним рибним добувним промислом, виловивши при цьому рибу цінної породи, а саме: щуки в кількості 93 шт. вартістю 340 грн. за 1 шт., на суму 31620 грн., лина в кількості 2 шт. вартістю 119 грн. за 1 шт., на загальну суму 238 грн., плоскирки в кількості 3 шт. вартістю 34 грн. за 1 шт., на загальну суму 102 грн., карася сріблястого в кількості 5 шт. вартістю 17 грн. за 1 шт., на загальну суму 85 грн., а всього на загальну суму 32045 грн., що було обраховано відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209, чим заподіяли істотну шкоду рибному господарству України і їхні дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , місцевий суд зробив висновок про те, що їхня вина в скоєні інкримінованого їм злочину не доведена, а докази, надані стороною обвинувачення, не можна покласти в обґрунтування обвинувального вироку, оскільки частина доказів здобута з порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, а інші не підтверджують вини обвинувачених.

Так, місцевий суд критично віднісся до показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , вказавши, що ці свідки зацікавлені в розгляді кримінального провадження, їх показання різняться між собою. Місцевий суд вважав неналежними й недопустимими письмові докази кримінального провадження протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно обох обвинувачених, оскільки вважав складеним його з порушенням норм діючого законодавства, письмові пояснення ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про незаконний вилов ними риби, як такі, що дані під тиском з боку співробітників міліції. Суд не визнав належним і допустимим доказом відеозапис, зроблений за допомогою планшетного копм`ютера свідком ОСОБА_15 , оскільки вважав, що цей електронний засіб фіксації правопорушення, який являвся приватною власністю ОСОБА_15 , був неналежним чином (без ухвали слідчого судді) вилучений у свідка і використаний як доказ.

Прокурор - процесуальний керівник у кримінальному провадженні, не погодившись з даним вироком, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок, оскільки його висновки не відповідають фактично встановленим судом обставинам справи і постановити новий, яким засудити обох обвинувачених за ст. 249 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів апеляційного суду провела повторне дослідження доказів у повному обсязі, допитавши усіх запропонованих прокурором свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження.

Розглянувши справу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

07.07.2013 р. близько 18 год. 15 хв. на озері Осенькове поблизу села Карпилівка Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 здійснювали незаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову «топтухи», в порушення ст. 52-1, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562, займалися незаконним рибним добувним промислом, виловивши при цьому рибу цінної породи, а саме: щуки в кількості 93 шт. вартістю 340 грн. за 1 шт., на суму 31620 грн., лина в кількості 2 шт. вартістю 119 грн. за 1 шт., на загальну суму 238 грн., плоскирки в кількості 3 шт. вартістю 34 грн. за 1 шт., на загальну суму 102 грн., карася сріблястого в кількості 5 шт. вартістю 17 грн. за 1 шт., на загальну суму 85 грн., а всього на загальну суму 32045 грн., що було обраховано відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209, чим заподіяли істотну шкоду рибному господарству України.

Вказане підтверджується наступними доказами.

В засіданні апеляційного суду обидва обвинувачені не визнали себе винними, відмовились давати показання та відповідати на питання на підставі ст. 63 Конституції України.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , допитані в засіданні апеляційного суду, упевнено показали, що 07.07.2013 р. вони брали участь в перешкоджанні незаконній рибній ловлі з боку обох обвинувачених, на що мали відповідні повноваження, оскільки являлись співробітниками правоохоронних органів міліції та рибінспекції. Усі ці свідки показали, що затримали обвинувачених на березі озера Осенькове під час рибної ловлі, знайшли біля них свіжовиловлену рибу, з води дістали заборонене знаряддя лову «топтуху». Обвинувачені були специфічно одягнуті саме для рибної ловлі на озері краї одягу були замотані клійкою стрічкою для запобігання попадання під одяг дрібних рослин.

Аналогічні показання давав в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 . У зв`язку із станом здоров`я він не зміг прибути до апеляційного суду і його показання в суді першої інстанції були досліджені колегією судів апеляційного суду, про що не заперечували сторони.

Даючи оцінку усім цим доказам, проаналізувавши заперечення сторони захисту, колегія суддів приходить до висновку, що усі свідки давали упевнені і послідовні показання, прямо вказували на обвинувачених як на осіб, котрі незаконним шляхом видобували рибу. В цих показаннях відсутні такі суттєві суперечності, які б давали підстави для визнання їх неналежними. Висновок місцевого суду про те, що усі ці свідки зацікавлені в розгляді справи, є хибним. Свідки в силу того, що займали відповідні посади в правоохоронних органах, зобов`язані були вживати усіх передбачених законом заходів для припинення і розкриття злочинів. Будь-які докази особистої неприязні свідків до обвинувачених відсутні. Їхні показання підтверджуються іншими доказами по справі. Тому колегія суддів апеляційного суду визнає дані докази належними і допустимими, як такі, що викривають ОСОБА_19 і Билима в інкримінованому їм злочині.

Відповідно до плану-наказу від 03.07.2013 р., ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повинні були здійснювати заходи з охорони рибних запасів в період з 03. по 09.07.2013 р. (т.1 а.с. 110).

З довідки управління «Чернігіврибоохорони» вбачається, що діями обвинувачених була нанесена істотна шкода рибному господарству України, а «топтуха» є забороненим знаряддям лову (т.1 а.с. 105).

В засіданні апеляційного суду був допитаний свідок захисту ОСОБА_21 , який пояснив, що обидва обвинувачені не займались незаконним виловом риби. Проте, його показання не беруться до уваги, оскільки судом першої інстанції, який виправдав обвинувачених ці показання також не були взяті до уваги з підстав того, що даний свідок перебуває в дружніх стосунках з обвинуваченими і даний висновок суду, викладений ним у виправдувальному вироку, стороною захисту не заперечується.

З протоколу огляду предмету планшетного комп`ютера від 15.01.2015 р. вбачається, що ОСОБА_15 добровільно представив цей предмет для огляду слідчого, в його пам`яті знаходився відеозапис вилучення риби, яку добули обвинувачені (а.с.68-70 т.1). Добровільність такої дії підтверджена заявою ОСОБА_15 (т.1 а.с. 67).

З дослідженого в засіданні апеляційного суду додатку до протоколу огляду планшетного комп`ютера відеозапису, видно, що працівники рибінспекції та міліції вказані вище допитані по цій справі свідки, на березі озера вилучають свіжовиловлену рибу, перераховують її. Серед осіб, у яких вона вилучалась і які знаходились поруч з рибою, були обидва обвинувачені, одяг яких пристосований для ловлі риби, також зафіксовано заборонене знаряддя лову риби топтуху і сторони кримінального провадження не заперечували, що це знаряддя на відеозапису зафіксоване..

На думку колегії суддів, місцевий суд дав неправильної оцінки цьому доказу, вважаючи його недопустимим. У відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК, сторона обвинувачення збирає докази різноманітними шляхами, у тому числі шляхом витребування їх у службових та фізичних осіб. Планшетний комп`ютер належав співробітнику правоохоронного органу і був добровільно наданий ним слідчому як доказ злочину (т.1 а.с. 67), тому звернення до слідчого судді задля отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в даному випадку не потрібно. Такий доступ відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, які у свою чергу являються заходами примусового характеру і застосовуються з метою запобігання та подолання негативних обставин, що перешкоджають вирішенню завдань кримінального провадження. В даному випадку, як встановила колегія суддів, ніякого перешкоджання кримінальному провадженню з боку свідка, якому належав планшетний комп`ютер не було, навпаки він добровільно надавав слідству докази виявленого ним злочину, тому заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі дозвіл слідчого судді на доступ до інформації, яка містилась на комп`ютері, цілком правомірно не застосовувались. Колегія суддів також вважає даний доказ належним і допустимим.

Після вилучення риби на березі озера, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 було запропоновано проїхати до Остерського відділення міліції, де відносно них були складені протоколи про адміністративні правопорушення, які в подальшому були скеровані до суду, а судом до прокурора для розслідування кримінальної справи (т.1 а.с. 91-98). В обох протоколах є власноручні записи, зроблені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що вони ловили рибу забороненими знаряддями лову. Даючи оцінку цим доказам, колегія суддів вважає їх письмовими доказами документами і не знаходить ніяких підстав вважати, що вони були складені з порушеннями. Вказані протоколи складені належною посадовою особою, підписані усіма учасниками, яких вони стосуються, про що ці учасники (свідки по справі) підтвердили в апеляційному суді і відповідають вимогам ст. 99 КПК України. Усі внесені в дані протоколи особи ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 підтвердили факт підписання ними протоколів, а невнесення когось з них в журнал відвідувачів Остерського відділення міліції не означає неправильності складання протоколів і є недоліком в організації роботи чергової частини міліції. Заперечення сторони захисту щодо обставин складання протоколів проаналізовані колегією суддів і підстав вважати ці протоколи неправильно складеними колегія суддів не знаходить.

Немає підстав вважати, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення було порушено право на захист обвинувачених. Співробітниками, які складали протокол, не було потреби здійснювати адміністративне затримання ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , оскільки, як вказали у своїх показаннях свідки, вони не чинили опору і виконували усі законні вимоги співробітників рибінспекції. Фактично ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в статусі затриманих не перебували, після складання протоколу вони були вільні, тому підстав інформувати центр вторинної безоплатної допомоги про їхнє затримання не було.

Вилучена працівниками рибоохорони риба була здана на реалізацію ПП ОСОБА_25 (т.1а.с. 103). Колегія суддів не приймає до уваги заперечення сторони захисту стосовно того, що вилучена по даній справі риба була здана на реалізацію особі, яка не мала на це права (т.2 а.с. 211-212), про що зазначено у вироку місцевого суду. Передача вилученої риби ПП ОСОБА_25 відбулось на підставі договору від 03.09.2010 р (т.1 а.с. 113), укладеного між цим приватним підприємцем та Головним державним управліннями охорони і використання водних живих ресурсів в Чернігівській області. Питання того, кому повинна здаватись вилучена риба знаходиться за межами пред`явленого Луговському та Билиму обвинувачення і відношення до доведеності обвинувачення не має.

У відповідності до довідки Карпилівської сільської ради від 07.07. 2016 р., озеро «Осенькове» знаходиться на території сільської ради і займає площу 0,5 га (т.1 а.с. 178).

Відсутність інформації про це озеро в Козелецькому міжрайонному управлінні водного господарства станом на 01.08.2016 р., на що звертала увагу сторона захисту (т.2 а.с. 197) не означає відсутності самого озера. Довідка цього ж управління від 16.08.2016 р. свідчить про те, що спеціалістами даного управління було здійснено обстеження території поблизу с. Карпилівка і зроблено висновок про наявність озера «Осенькове» як природної водойми (т.2 а.с. 20). Таким чином, висновок місцевого суду про відсутність водойми, з якої було виловлено рибу та аргумент захисту про це колегією суддів відхиляється.

У відповідності до п. 1.1 Правил любительського і спортивного рибальства, дія цих Правил розповсюджується на всі водні

об`єкти України (далі - водойми) та їх придаткову систему в межах,

яких вона сягає за максимальних паводків (за винятком водойм, які

знаходяться на території природно-заповідного фонду,

риборозплідних господарств, водойм, які мають обмеження щодо їх

спеціального використання (питні, технічні тощо), штучно створених

ізольованих водойм або їх ділянок, на яких лов (добування) водних

живих ресурсів заборонено).

З урахуванням наведеного нормативного документу, колегія суддів відхиляє висловлене у вироку твердження місцевого суду про те, що обвинувачені не займались незаконним рибним промислом а місце скоєння ними злочину не встановлене.

Колегія суддів вважає неправильним висновок місцевого суду про те, що обвинувачення, пред`явлене Луговському і Билиму, ґрунтується на припущеннях. При розгляді кримінальної справи сторона обвинувачення надала суду низку прямих доказів, які підтверджували винуватість обвинувачених, злочин ними було скоєно в умовах очевидності, вони були застигнуті одразу після його скоєння, що й підтверджено дослідженими доказами.

В засіданні апеляційного суду прокурором дано пояснення, що знаряддя злочину «топтуха» втрачене, дослідити його в судовому засіданні неможливо. Проте, відсутність цього доказу не свідчить про невинуватість обвинувачених, оскільки про наявність саме такого забороненого знаряддя лову риби давали показання свідки обвинувачення й це знаряддя зафіксоване на відеозйомці.

Таким чином, місцевий суд постановив вирок, висновки якого не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, неправильно оцінив докази і тому в силу ст. 409, 411 КПК України цей вирок підлягає скасуванню з постановленням вироку апеляційним судом.

Усі докази сторони обвинувачення визнаються колегією суддів апеляційного суду належними і допустимими доказами. Повністю і детально між собою узгоджуючись, вони викривають обох обвинувачених в скоєнні інкримінованого їм діяння. Ці докази є достатніми для висновку про винувать обох обвинувачених. Кваліфікація дій ОСОБА_9 та ОСОБА_14 за ст. 249 ч. 1 КК України які виразились в незаконному зайнятті рибним промислом, яким було заподіяно істотну шкоду рибному господарству України, є правильною.

Обговорюючи питання про призначення покарання, колегія суддів враховує, що по справі не встановлено обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання, що обидва обвинувачені раніше не судимі, характеризуються позитивно, скоїли злочин невеликої тяжкості і з урахуванням даних про їхні особи вважає за можливе призначити їм покарання у виді штрафу в розмірі, запропонованому прокурором.

На час постановлення вироку сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених і тому на підставі ч.5 ст 74, ч. 1 ст. 49 КК України вони підлягають звільненню від кримінального покарання.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадження прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити. Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.03.2017 р. відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_14 скасувати. Постановити новий вирок.

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і призначити йому покарання штраф в розмірі 3400 грн.

На підставі ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку зі сплином строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_14 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і призначити йому покарання штраф в розмірі 3400 грн.

На підставі ч. 5 ст 74, ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_14 від призначеного покарання у зв`язку зі сплином строків даності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази: планшетний комп`ютер «Ipad» № DYTHM9KODVGG залишити власнику ОСОБА_15 , заборонене знаряддя лову «топтуху» - знищити.

Вирок апеляційного суду вступає в законну силу негайно після його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4