Справа № 204/5903/17
Провадження № 1-м/204/10/17
УХВАЛА
іменем України
21 вересня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації по кримінальній справі № 24-5322 (10) до надходження запиту щодо його видачі, -
ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
В обґрунтування клопотання, заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, зазначає, що 16 серпня 2017 року працівниками Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міждержавному розшуку та розшукується УФСКН Росії по Мурманській області по кримінальній справі № 24-5322(10) від 05 січня 2014 року з метою арешту та екстрадиції за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації (незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів у великому розмірі), що карається позбавленням волі на строк до 10 років.

Ухвалою Кольського районного суду Мурманської області Російської Федерації від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст. 309 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто відповідно до ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, діяння ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін не менше одного року, а саме більш тяжке покарання.

Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинений злочин відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився.

До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Російської Федерації відповідно до ст.ст. 56, 58, 60, 80 «Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року надійшов запит номер 81/3-925-17 від 11 вересня 2017 року про застосування тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Проведення екстрадиційної перевірки Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Дніпропетровської області.

Згідно висновку матеріалів перевірки УПМ УМВС Росії по Мурманській області від 02 червня 2017 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив суд застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 , з утриманням в Дніпровській установі відбування покарання № 4, для забезпечення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації.

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Так, захисник ОСОБА_5 в обґрунтування своїх заперечень вказав, що документи долучені до клопотання не засвідчені належним чином та не додано жодного доказу, що підтверджує громадянство Російської Федерації затриманого ОСОБА_6 . Також, захисник ОСОБА_5 акцентував увагу на тому, що ті документи, які долучені до матеріалів клопотання на російській мові, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки викладені на мові держави-агресора та не перекладені на державну мову. Крім того, прокуратурою не було ознайомлено його з матеріалами клопотання перед передачею його до суду для розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані матеріали до нього, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 584 КПК України, після отримання запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про його екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом з клопотанням на розгляд слідчого судді подається: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), посвідченого центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. В межах цього терміну слідчий суддя, у межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Згідно статті 56 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, договірні сторони зобов`язуються відповідно до умов Конвенції, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для виконання вироку. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, які за законом запитуючої сторони є карані і за скоєння яких передбачається покарання у вигляді позбавлення волі строком не менше одного року або більш тяжке покарання.
05 січня 2014 року слідчим СВ УФСКН Росії по Мурманській області ОСОБА_8 порушено кримінальну справу за № 24-5322 (10) у відношенні ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації (а.с.6).
Постановою слідчого СВ УФСКН Росії по Мурманській області ОСОБА_8 від 05 січня 2014 року ОСОБА_6 притягнуто в якості обвинуваченого по даній кримінальній справі та пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федерації (а.с.8).
Постановою слідчого СВ УФСКН Росії по Мурманській області від 17 лютого 2014 року ОСОБА_6 оголошений у розшук (а.с.10).
Постановою оперуповноваженого ОМВС Росії по Кольському району від 11 травня 2017 року ОСОБА_6 оголошений у міждержавний розшук (а.с.16).
Ухвалою Кольського районного суду Мурманської області Російської Федерації від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт до 24 вересня 2017 року (а.с.33-37).

У матеріалах клопотання міститься запит Генеральної прокуратури Російської Федерації 81/3-925-17 від 11 вересня 2017 року, відповідно до «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», про застосування тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації (а.с.4).

Інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст. 309 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинений злочин відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Російської Федерації (а.с.21).
При розгляді клопотання, відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи ОСОБА_6 , у відношенні якого надійшов запит про видачу.
Відповідно до ст. 574 КПК України Центральними органами України щодо видачі особи (екстрадиції), якщо інше не передбачено міжнародним договором України, є відповідно Генеральна прокуратура України та Міністерство юстиції України.
Згідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Відповідно до наданих матеріалів до клопотання, ОСОБА_6 перебуває на території України з 2014 року. З вказаного періоду до моменту затримання до міграційної служби з заявою про надання статусу біженця або особи, яка шукає політичний притулок не звертався, місце свого постійного проживання у встановленому законодавством України порядку не реєстрував.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи досить тривалий період на території України, належної процесуальної поведінки та законів України не дотримувався, не реєстрував свого постійного місця проживання (перебування) на території України. До органів державної влади не звертався.
Суд не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи ОСОБА_6 .
У наявності всі законні підстави для утримання ОСОБА_6 під вартою, тому з метою забезпечення міжнародних договорів, суд приходить до висновку про можливість застосування заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_6 .
Заперечення захисника ОСОБА_5 проти задоволення клопотання судом не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються наданими до клопотання матеріалами.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу не пов`язаної з триманням під вартою відносно ОСОБА_6 , суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись «Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, ст. ст. 584, 585 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації до надходження запиту щодо його видачі задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, тривалістю не більше 12 місяців.
Тримати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Дніпровській установі відбування покарань № 4, для забезпечення його екстрадиції на територію Російської Федерації.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя