ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2511/17

12 березня 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих не з`явилися

представника органу з питань пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000776 від 15 жовтня 2017 року, №0000852 від 14 листопада 2017 року, №0000920 від 15.12.2017 року, №0000926 від 17 грудня 2017 року, №0000020 від 04.01.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Мала Любаша, Костопільського району, Рівненської області, громадянин України, місце проживання АДРЕСА_1 , неодружений, громадянин України, раніше судимий останній раз вироком Костопільського РС від 15.05.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.. 75 КК України іспитовий строк 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 України Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Костопільського районного суду від 15.05.2015 за ч.2 ст.185 КК України на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив злочин майнового характеру.

Так, 14.10.2017 близько 23 год., ОСОБА_4 , з території домогосподарства АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ніхто за ним не спостерігає, повторно вчинив крадіжку велосипеда марки «Flyke F 6-21» вартістю 1693,40 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Також, 23.10.2017 близько 11 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Танром», що в м.Костопіль, по вул. Рівненській, 78, умисно, з корисливих спонукань, діючи повторно, шляхом обману, під приводом необхідності поїздки до туалету, заволодів чужим майном, а саме велосипедом марки «ARDIS TOTEM Comfort M» вартістю 1560,25 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто умисне заволодіння чужим майном, вчинене повторно шляхом обману (шахрайство).

Окрім того, 08.11.2017 близько 23 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, повторно вчинив крадіжку одного живого кроля вагою 3 кілограми, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 300 грн..

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, 09.12.2017 близько 22 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за межами с. Мала Любаша, Костопільського району, яку орендує ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 віджав вікно в одному із двох будинків та проник всередину будинку, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно викрав чуже майно, а саме один газовий балон ємкістю 50 л. вартістю 300 грн. та чотири телескопічні вудки, зокрема: чорно-синього кольору із котушкою довжиною 5 м вартістю 200 грн.; чорного кольору довжиною 4 м вартістю 120 грн.; чорно-зелено-сірого кольору довжиною 4 м вартістю 120 грн.; чорно-зеленого кольору довжиною 5 м вартістю 150 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 890 грн.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаній із проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Також, 10.12.2017 року, близько 22 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за межами с. Мала Любаша, Костопільського району, яку орендує ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного із двох будинків, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно викрав чуже майно, а саме один газовий балон ємкістю 50 л. вартістю 300 грн. та дві камфорки для газової плитки вартістю за одну 25 грн. загальною вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 350 грн.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаній із проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України

Окрім того, 11.12.2017 близько 22 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за межами с. Мала Любаша, Костопільського району, яку орендує ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного із двох будинків, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно викрав чуже майно, а саме керамічний газовий обігрівач марки «EXACT 3000» вартістю 600 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на зазначену вище суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаній із проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України

В подальшому, 12.12.2017 близько 22 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за межами с. Мала Любаша, Костопільського району, яку орендує ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 розбив вікно та проник всередину одного із двох будинків, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно викрав чуже майно, а саме один газовий балон ємкістю 50 л. вартістю 300 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на зазначену вище суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаній із проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Також, 13.12.2017 близько 22 год. гр. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за межами с. Мала Любаша, Костопільського району, яку орендує ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці, ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного із двох будинків, звідки таємно, з корисливих спонукань, умисно викрав чуже майно, а саме один надувний матрац вартістю 100 грн., після чого ОСОБА_4 через вікно проник всередину другого будинку, звідки викрав надувний човен марки «Bark - 240» вартістю 1500 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1600 грн.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні крадіжки поєднаній із проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 15.12.2017 близько 21 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_10 велосипед марки «Україна», вартістю 650 грн., чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України

Також, 27.12.2017 близько 20.00 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до домогосподарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_11 , де шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, умисно, повторно викрав чуже майно, а саме бувший у використанні велосипед марки «Аист» заводський №538886-05, вартістю 1133 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, визнає усі обставини, викладені у обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаюється.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений не заперечив щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме повторному викраденні чужого майна (крадіжці), викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням до сховища, умисне заволодіння чужим майном, вчинене повторно шляхом обману (шахрайство). Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та зокрема те, що відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України кваліфікується як злочин середньої тяжкості, злочин, передбачений ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України кваліфікується як тяжкий злочин, а злочин, передбачений ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України кваліфікується як злочин середньої тяжкості.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 у виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Санкція ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинувачений має низький рівень ризику небезпеки для суспільства, а тому Костопільський районний відділ з питань пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за кожне вчинене ним кримінальне правопорушення, та із застосуванням ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, зокрема, одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Враховуючи обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно в умовах його ізоляції від суспільства.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 15.05.2015 року по справі № 564/870/15-к затверджено угоду про примирення, укладену 30 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000115 від 17.02.2014 року. ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку Костопільського районного суду від 19 березня 2015 року остаточне покарання ОСОБА_4 визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив нові злочини після постановлення вироку, під час іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків, із врахуванням приписів ст.ст. 71, 72 КК України.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З довідки про витрати на проведення експертиз вбачається, що витрати на проведення судових товарознавчих експертиз становлять 681 грн. 48 коп., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речовий доказ, весипед марки "Flyke F 6-21", переданий на зберігання власниці ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, весипед марки "Ардіс", переданий на зберігання власниці ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, живий кроль вагою 3 кг, приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу та переданий на зберігання власниці ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, велосипед марки "України", який передано на зберігання власнику ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речові докази, чотири телескопічні вудки, обігрівач керамічний газовий марки "Exact 3000", газовий балон ємкістю 50 л, червоного кольору та дві камфорки, прилучені до матеріалів кримінального провадження №0000920 та передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ, велосипед марки "Аист" заводський №538886-05, приєднаний до матеріалів справи в якості речового доказу та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , застосований ухвалою слічого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 16.01.2018 року по справі №564/54/18, у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 124-126, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - у виді арешту на строк 4 /чотири/ місяці;

за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки;

за ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 Кримінального кодексу України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 15.05.2015 року у вигляді позбавлення волі та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 3 /три/ місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, а саме з 14 год. 40 хв. 16 січня 2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_1 / на користь держави витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 681 /шістсот вісімдесят одна/ грн. 48 коп.
Речовий доказ, весипед марки "Flyke F 6-21", переданий на зберігання власниці ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, весипед марки "Ардіс", переданий на зберігання власниці ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, живий кріль вагою 3 кг, приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу та переданий на зберігання власниці ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, велосипед марки "України", який передано на зберігання власнику ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Речові докази, чотири телескопічні вудки, обігрівач керамічний газовий марки "Exact 3000", газовий балон ємкістю 50 л, червоного кольору та дві камфорки, прилучені до матеріалів кримінального провадження №0000920 та передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ, велосипед марки "Аист" заводський №538886-05, приєднаний до матеріалів справи в якості речового доказу та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний Рівненської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1