Справа № 183/5133/17
№ 1-кп/183/990/17
В И Р О К
іменем України
09 листопада 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002857 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.08.1995 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 08.11.2001 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 296, ст.42, ст.43 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20.05.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;

- 31.10.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік;

- 27.02.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

- 12.08.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

- 22.09.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75, ст. 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;

- 14.09.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року, остаточно до відбуття 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
На початку липня 2017 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на полігоні, який розташований в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, знайшов на землі споряджений пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26, і достовірно знаючи що цей предмет відноситься до бойових припасів, а в нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, підняв із землі споряджений пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26, тим самим придбав його, після чого зберігав його без передбаченого законом дозволу. Після цього ОСОБА_4 переніс споряджений пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26 до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1

06 вересня 2017 року до Новомосковського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що приблизно о 12 годині 06 хвилин на вул. Базарній в с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області невідомий чоловік демонструє йому тубус від РПГ. Після чого на вказане місце було направлено слідчо-оперативну групу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та того ж дня в період часу з 15 години 45 хвилин по 16 годину 02 хвилини у ОСОБА_4 було вилучено споряджений пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26, що відноситься до бойових припасів, який останній придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. В скоєному щиро кається. Від давання показань відмовився з огляду на те, що в обвинувальному акті все вірно зазначено, йому доповнити нічого.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий і належних висновків для себе не зробив, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, не працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів. Тому, покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, оскільки підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

При цьому, оскільки вказаний злочин був вчинений ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи в сумі 593,22 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Речові докази: споряджений пусковий пристрій реактивної протитанкової гранати РПГ-26, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи (висновок №35/5.2/369 від 11.09.2017 року) в сумі 593 гривні 22 копійки.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1