В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0013960 від 12.10.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 30.10.2017 між ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «ФАРМАСТОР» ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК Українита безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примиренняі призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Українив повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважала за необхідне угоду затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК Українита КК України, тож просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Українивизнаючи, шляхом її укладення доведеним, що останній 11.10.2017 приблизно о 17 годин 30 хвилин, зайшов до аптеки «Доброго дня», за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 2-А, де ходив та вибирав товар.
Приблизно о 17 год 30 хв, перебуваючи у торгівельній залі аптеки, ОСОБА_5 , побачив на стелажі дитячої косметики молочко зволожуєче для дітей і немовлят марки «Уріаж», крем очищающий марки «Уріаж, 500 мл», а також гель марки «Ле Рош, 400 мл». В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного товару.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов до стеллажа, на якому знаходилось молочко зволожуєче для дітей і немовлят марки «Уріаж», загальною вартістю 202 гривні 89 копійок, крем очищаючий марки «Уріаж, 500 мл», загальною вартістю 261 гривня 90 копійок, а також гель марки «Ле Рош, 400мл», загальною вартістю 179 гривень 46 копійок, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з стеллажа вищевказані крем та молочко, які заховав у кишені куртки, та гель до рук.
Потім, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , направився до виходу з аптеки «Доброго дня». Не розрахувавшись за речі, які знаходились в кишенях та у руці, хотів вийти через антикрадійну рамку, але був затриманий працівницею аптеки.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 намагався завдати майнової шкоди ТОВ «Фармастор» на загальну суму 644 гривні 25 копійок.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 2 роки позбавлення волі зі звільненням у порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків із числа регламентованих ст. 76 даного Кодексу.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примиреннявикладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу Українита закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Щодо питання покладення обов"язків із числа регламентованих ст. 76 КК України, то суд враховує, що ст. 75 того ж Кодексу передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, а у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом, з огляду на, що, як термін іспитового строку, так і перелік обвоязків визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє та вважає за необхідне визначити іспитовий строк у 2 роки із покладенням обов`язків регламентованих п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примиренняміж сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення укладену 30.10.2017 між ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ "Фармастор" ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0013960 від 12.10.2017.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: молочко марки "Уріаж" об"ємом 500 мл, арт.15001231, крем марки "Уріаж" об"ємом 500мл, арт.15001229, та гель марки "Ле Рош" об"ємом 400 мл з ідентифікуючим штрих-кодом 785 -залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1