Справа №454/204/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2017 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Городок Хмельницької області, громадянина України, освіти вищої, раніше не судимого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 є військовослужбовцем, так як проходить службу на посаді начальника 1-го відділення інспекторів прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ), на яку призначений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №328-ос від 08.08.2015р.

В порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 19.09.2015р. обвинувачений ОСОБА_5 , в умовах особливого періоду, умисно без поважних причин, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на місце військової служби у Військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 та прибув самостійно добровільно до місця несення служби 20.10.2015р., про що доповів командуванню та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 17.11.2015р., в умовах особливого періоду, умисно без поважних причин, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на місце несення військової служби у Військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_2 та прибув самостійно добровільно до місця несення служби 10.12.2015р., про що доповів командуванню та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, обвинувачений, будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду без поважних причин не з`явився вчасно на службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив встановлені прокурором обставини справи.

У вчиненому розкаявся просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками розгляду, суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши показання обвинуваченого та дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що його вину у вчиненому злочині доведено повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст.407 КК України є правильною, оскільки він, будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду без поважних причин не з`явився вчасно на службу.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вперше засуджується, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, учасник бойових дій, нагороджений пам`ятною медаллю «Захиснику Батьківщини».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за відсутності обтяжуючих покарання обставин та за наявності пом`якшуючих покарання обставин , а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття, відсутність у нього судимості, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета покарання, виправлення і запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України.

За таких обставин, суд уважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1