Дата документу 18.10.2017 Справа № 554/7924/17
Провадження № 1-кс/554/7018/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.
Клопотання обґрунтоване тим, 05.10.2017 на 329 км а/д Київ-Харків-Довжанський працівниками БУПП в м. Полтава за порушення ПДР був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія НОМЕР_1 , що не значиться в жодній відповідній базі обліку та викликало підозру у підробці.
Під час проведення огляду місця події 05.10.2017 за адресою: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19-Е було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити вважати із поважних причин строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна , та накласти арешт на вищевказане майно.
Власник майна у судове засідання не з`явився.
Суд, вислухавши думку слідчого, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що даному випадку строк звернення з вказаним клопотанням був пропущений. Однією з поважних причин порушення процесуальних строків, полягає в тому, що слідчий ОСОБА_3 , якому було доручено здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з 05.10.2017 на 06.10.2017 перебував на добовому чергуванні у складі СОГ Полтавського РВП, а 7 і 8 жовтня 2017 року мав вихідні дні.
Вищезазначене унеможливило своєчасне звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, тому виникла необхідність у поновленні пропущених процесуальних строків відповідно ст. 117 КПК України.
З підстав викладеного, враховуючи, що вилучене майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на вказане майно.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом, а для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження призначено відповідні експертизи, для забезпечення проведення яких є необхідність у накладенні арешту на автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1