УХВАЛА

Справа № 569/19560/17

20 грудня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника військового прокурора Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі та барсетку (сумку) чорного кольору, виготовленої із шкірозамінника, які вилучені в ході особистого обшуку 18 грудня 2017 року.

В обґрунтування клопотання вказав, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 13 грудня 2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що майор ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто службовою особою яка займає відповідальне становище, у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та функціональних обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », затверджених т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 грудня 2016 року, ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», усупереч інтересів служби та своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на початку вересня 2017 року, точніше досудовим розслідуванням не встановлено, порушуючи свої повноваження і використовуючи організаційно-розпорядчі функції, всупереч інтересів служби дав вказівку начальнику відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 підготувати та підписати із фізичною особою підприємцем договори та акти виконаних робіт щодо надання послуг із перевезення особового складу, для подальшого нарахування та виплати грошових коштів без фактичного виконання робіт.
Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел майор ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що ФОП ОСОБА_6 у період листопада-грудня 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_6 будь-які послуги з перевезення особового складу не надавались, використовуючи свої повноваження у відповідних актах підтвердив виконання даних робіт, внаслідок чого військовим комісаріатом вказаній особі підприємцю неправомірно, без будь-яких правових підстав, нараховані та виплачені кошти шляхом перерахування у зазначений період на його банківську карту у розмірах 25 тис. грн. та 15 тис. грн. відповідно, чим вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України.

Він же, у один із днів грудня 2017 року, точнішої дати на даний час не встановлено, з метою незаконного збагачення перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_7 отримав від сина ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 22500 грн. як неправомірну вигоду за підписання актів про нібито виконання останнім послуг щодо перевезення особового складу.

В подальшому, 18 грудня 2017 року близько 12 год. 23 хв. майор ОСОБА_4 перебуваючи у своєму службовому кабінеті №6 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), з метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 13500 грн. як неправомірну вигоду за підписання актів про нібито виконання останнім послуг щодо перевезення особового складу, чим вчинив одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, 18 грудня 2017 року під час затримання та особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі, який громадянин ОСОБА_4 міг використовувати для досягнення протиправних цілей. Вказаний мобільний телефон в подальшому поміщений в паперовий конверт жовтого кольору на якому виконаний напис: додаток №1 до протоколу затримання «Вилучений у гр. ОСОБА_4 телефон «Іphone». У подальшому вказаний конверт опечатаний бирками білого кольору, на яких наявні відтиски печатки військової прокуратури Рівненського гарнізону «Для пакетів» синього кольору та підписи всіх учасників слідчої дії.

Також, 18 грудня 2017 року під час затримання та особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 , у останнього виявлено та вилучено барсетку (сумку) чорного кольору, виготовлену із шкірозамінника.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у вказаній барсетці (сумці) під час проведення обшуку службового приміщення Корецького РВК Рівненської області кабінету №6 була виявлена неправомірна вигода, тобто, грошові кошти в розмірі 12 тисяч 500 гривень, які ОСОБА_4 отримав від гр. ОСОБА_7 .

Вказана барсетка (сумка) після проведення особистого обшуку поміщена в поліетиленовий пакет чорного кольору, верховину якого змотано капроновою ниткою, кінці якої виведено на паперову бирку на якій виконаний напис: додаток №2 до протоколу затримання «Вилучений у гр. ОСОБА_4 барсетка (сумка) чорного кольору». Крім того, на вказаній бирці наявні відтиски печатки військової прокуратури Рівненського гарнізону «Для пакетів» синього кольору та підписи всіх учасників слідчої дії.

Враховуючи вищевикладене, 19 грудня 2017 року вмотивованою постановою заступника військового прокурора Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі та барсетка (сумка) чорного кольору, виготовлена із шкірозамінника, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки на них можуть зберігатися сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто, мати значення для кримінального провадження.

Так, факт використання ОСОБА_4 вищезазначених мобільного телефону марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі та барсетки (сумки) чорного кольору, виготовленої із шкірозамінника, свідчать про їхнє безпосереднє володіння останнім.

В подальшому, 19 грудня 2017 року громадянину ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи, що виявлені під час затримання та особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі та барсетка (сумка) чорного кольору, виготовлена із шкірозамінника, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та потребують належного збереження, а також те, що вони можуть бути предметом конфіскації майна як виду покарання, є необхідним накладення арешту на вказане майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Враховуючи, те що слідчим доведено, що вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації, як виду покарання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Іphone» IMEI: НОМЕР_1 сірого кольору в силіконовому чохлі та барсетку (сумку) чорного кольору, виготовленої із шкірозамінника, які вилучені в ході особистого обшуку 18 грудня 2017 року із забороною користуватися і розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя