Справа № 444/1045/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/975/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 28.07.2017 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000239 від 04.03.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, ОСОБА_7 , звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та із встановленням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 03 березня 2017 року в 19.год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «ВМW-318", реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), та рухаючись ним по автодорозі Львів - Рава-Руська в напрямку до м.Львова, при проїзді її ділянки в районі 44 км 500 м. у с. Гараєць Жовківського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.5, 1.10 ( в частині визначення термінів "видимість у напрямку руху" , "дорожня обстановка", "пішохідний перехід"); Розділу 2 п.п. 2.3 б) ,д), 2.9 а); Розділу 12 п.12.1 , 12.2; Розділу 18 п.18.1; інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.35.1 " Пішохідний перехід" дод. 1 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.3. дод. 2 Правил дорожнього руху України, що виразилось у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю 60 км/год, яка перевищувала допустиму по видимості у напрямку руху в темну пору доби на даній ділянці дороги швидкість 45-46 км/год, при наближені до нерегульованого пішоходного переходу, позначеного інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.35.1 " Пішоходний перехід" дод. 1 ПДР України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 дод. 2 ПДР України, яка позначає пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, які він завчасно міг виявити, не вжив своєчасних заходів щодо зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу до безпечної, а в разі потреби до зупинки, відтак не дав дорогу ОСОБА_10 , який перебував на даному пішоходному переході, такими своїми діями створив аварійну обстановку, що призвела до наїзду на нього керованим ним автомобілем марки «ВМW-318", реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща) , в результаті чого ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місця події.
Як учасник дорожнього руху ОСОБА_7 порушив діючі Правила дорожнього руху, а саме:
п.1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху , загрожувати життю або здоров"ю громадян;
п.1.10 ПДР України - видимість у напрямку руху- максимальна відстань , на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом , зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру; дорожня обстановка - сукупність факторів , що характеризується дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивність і рівнем організації дорожнього руху(наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів) , які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості , смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; пішохідний перехід- ділянка прооїзної частини або інженерна споруда , призначена для руху пішоходів через дорогу.
п.2.3 б), д) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов"язаний бути уважним , стежити за дорожньою обстановкою , відповідно реагувати на її зміну , стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; нестворювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку , а також особливості вантажу , що перевозиться , і стан транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.2 ПДР України - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою , щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межаж видимості дороги;
п.18.1 ПДР України - водій транспортного засобу , що наближається до нерегульованого пішохідного переходу , на якому перебувають пішоходи , повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам , для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
Додаток 1 до ПДР України - дорожній знак 5.35.1 - "Пішохідний перехід" ;
Додаток 2 до ПДР України - горизонтальна дорожня розмітка 1.14.3 - позначається пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення Дорожньо-транспортних пригод.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та визначити іспитовий строк 1 рік.

Крім того, просить не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що суд першої інстанції не врахував того, що обвинувачений раніше не судимий, є волонтером, навчається у вищому навчальному закладі, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, відшкодував матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, представника потерпілих, які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали судового кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який задовільно характеризується, раніше не судимий, не працює, є особою молодого віку, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Покликання обвинувачення на те, що суд першої інстанції не врахував позитивних характеристик обвинуваченого з місця навчання та проживання, характер його роботи, наявність на утриманні бабці похилого віку, а також наявність у власності автомобіля з польською реєстрацією, що зобов`язує перетинати кордон один раз на п`ять днів, колегія суддів вважає обґрунтованими, проте з урахуванням тяжких наслідків, спричинених злочином, а саме смерті потерпілого, вчинення злочину у темну пору доби, на пішохідному переході, із перевищенням дозволеної швидкості, колегія суддів приходить до переконання, що призначення обвинуваченому більш м`якого покарання та без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є неможливим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської обаласті від 28.07.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4