Справа № 711/2503/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000383 від 18.01.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Євпаторія, Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, немаючого неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 28.12.2016 близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в м. Черкаси Черкаської області, по вул. Кривалівській, біля будинку № 7, діючи умисно, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих ревнощів, взяв у праву руку на сусідній присадибній ділянці металевий прут арматури, довжиною близько 30-40 см та наніс ним близько 5 ударів по лівому плечу та передпліччю раніше знайомому ОСОБА_4 , котрий знаходився неподалік від вказаного будинку, після чого наніс один удар правою долонею в ліву частину обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівого плеча та садно лівої вушної раковини, які згідно висновку експерта № 02-01/273 від 20.02.2017 відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, обставини кримінального правопорушення не оспорював, дав пояснення, які відповідають опису подій, які сформульовані в обвинуваченні. Зокрема про те, що 28.12.2016, близько 21.00 год., він під`їхав до закладу «Лазер Хауз», яке розташоване за адресою м. Черкаси, вул. Криволіївська, 7, до своєї дівчини ОСОБА_7 . В свій час вона була колишньою дівчиною потерпілого ОСОБА_8 , який не хотів закінчувати стосунки та продовжував «переслідувати» її. Біля входу він побачив ОСОБА_9 . Зі слів ОСОБА_10 , вона його не звала. Він попросив його піти, та попередив, що інакше застосує силу. ОСОБА_9 не захотів йти. Розмова продовжувалась на підвищених тонах. Після чого він металевим прутом, який був у нього, наніс ОСОБА_9 приблизно 5 ударів по плечу, кістям. Бив не сильно, так як розумів, що б`є залізом. ОСОБА_9 тільки захищався. Також він наніс удар долонею по обличчю (щоці). З губи пішла кров. Цивільний позов визнає частково: матеріальну шкоду в сумі 2000 грн., та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин, вчиненого ОСОБА_5 , є наступними:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 28.12.2016 він підійшов до закладу «Лазер Хауз», де працює ОСОБА_11 , щоб з нею зустрітись. З нею у нього були стосунки до вересня 2017 року, після чого припинились, але вони продовжували спілкуватись. В цей день він написав їй SMS повідомлення, що під`їде ввечері. Вона не відповіла. Близько 21 год. під`їхала машина, з неї вийшов обвинувачений, який підбіг і почав його бити. В руках в нього була металева труба. Він наніс по голові один удар, два удари по хребту, знову три удари по голові. Всього так спричинив десять ударів. Потім бив кулаком по обличчю десять ударів. Бив з усієї сили. Бив ногами в обличчя, всього наніс 25-30 ударів. При цьому зазначив, що експертом не враховано всі тілесні ушкодження, а тому він не правильно визначив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. В лікарню не лягав, так як не було коштів. Підтримав цивільний позов у повному обсязі, зокрема, 2000 грн. - матеріальної шкоди, 200000 грн. - моральної шкоди. На підтвердження понесення матеріальних витрат докази відсутні.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що на момент досліджуємих подій зустрічалась із обвинуваченим ОСОБА_5 . Працювала у приватній фірмі «Лазер Хауз». Там же і працював ОСОБА_5 . В кінці робочого дня 28.12.2016 близько 21 год. в приміщення забіг ОСОБА_13 , в руках у нього була мателева палка. Запросив вийти з приміщення. На вулиці стояв ОСОБА_14 , з яким разом проживала п`ять років. Припинила з ним проживати з вересня 2016 року, але продовжували спілкуватись. В цей день його ніхто не запрошував. Лєспуха розлютило, що ОСОБА_15 прийшов до неї. Лєспух відвід його подалі від дверей і почав бити палкою по спині. З носа у нього текла кров. Конфлікт стався через ревнощі. Небажаними дзвінками та повідомленнями ОСОБА_15 набридав їй.

Із показань свідка ОСОБА_16 судом встановлено, що і обвинувачений ОСОБА_17 і потерпілий ОСОБА_18 її знайомі. З ОСОБА_19 вона працювала на одній роботі в « ОСОБА_20 », а ОСОБА_21 був колишнім хлопцем ОСОБА_7 . В кінці робочого дня, близько 20-21 год. прийшов ОСОБА_9 , хотів бачитись з ОСОБА_10 , яка неодноразово казала йому щоб не приходив. Через деякий час приїхав ОСОБА_13 , про щось побалакали з ОСОБА_10 , після чого він вийшов на вулицю. На вулиці ОСОБА_22 , якому не подобалось, що ОСОБА_9 приходить до ОСОБА_10 , почав напружено спілкувався із ОСОБА_9 . Хто перший почав бійку не бачила. У ОСОБА_23 в руках була палиця, яка була схожа на трубу. Вона викликала поліцію. Максиму надавалась медична допомога «Швидкою». Причина конфлікту ревнощі. ОСОБА_22 та ОСОБА_10 неодноразово попереджади ОСОБА_9 , щоб той не ходив до ОСОБА_10 .

За висновками експерта №02-01/273 від 20.02.2017 у потерпілого ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження: крововилив лівого плеча, садно лівої вушної раковини. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному у постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Встановлений нейрохірургом діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку» не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» /затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995/ вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймався.

Задля перевірки доводів потерпілого ОСОБА_4 про неповне встановлення у нього всіх тілесних ушкоджень, а також неврахування закритої черепно-мозкової травми і струсу головного мозку, що значною мірою вплинуло на визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, був допитаний в суді судовий експерт ОСОБА_24 , який роз`яснив, що наявність тілесних ушкоджень та їх локалізація була визначена шляхом огляду потерпілого ОСОБА_4 , у якого було виявлено синець на плечі, садно лівої вушної раковини. При цьому зазначив, що експерт не збирає докази, а даних по лікування потерпілим надано не було. Інші тілесні ушкодження, а саме забій грудного відділу хребта, черепно-мозкова травма, струс головного мозку нічим, окрім довідки Третьої Черкаської лікарні швидкої медичної допомоги від 28.12.2016 та діагнозу при попередньому огляді невропатолога: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, клінічною картиною травми не підтверджено.

При цьому суд також враховує, що самим потерпілим було в судовому засіданні повідомлено, що надав експерту всі наявні медичні документи, якими було зафіксовані тілесні ушкодження, а саме вищевказану довідку, та підтвердив, що від госпіталізації до нейрохірургічного відділення відмовився.

Доводи потерпілого щодо кількості ударів нанесених ОСОБА_5 , механізму та локалізації тілесних ушкоджень частково підтверджуються вищевказаними висновками експерта №02-01/273 від 20.02.2017, які суд визнає як належний та допустимий доказ наявності та ступнею тілесних ушкоджень, а від так вини та кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Оцінка судом саме таких висновків є наслідком дотримання положень ч.1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою відповідальність обставиною, суд встановлює визнання вини та щире каяття з цього приводу та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, працює (але неофіційно), наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставини, що обтяжує покарання, враховуючи його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини, усвідомлення вчиненого, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 2000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення, в силу того, що обвинуваченим майнова шкода в такому розмірі визнана повністю.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині суд зауважує, що твердження позивача про завдання йому моральної шкоди, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованим. Разом з тим суд вважає, що сума в 200000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілим не доведена. Беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, обставини, що передували події кримінального правопорушення та особисте ставлення потерпілого до неї, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, характер їх нанесення, суд визначає розмір компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_4 меншою ніж він оцінив, та встановлює на вимогах розумності та справедливості у розмірі 4000 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 6000 грн.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1