АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0001216 повернуто особі, яка її подала.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що скарга подана до суду з порушенням територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_5 оскаржується рішення слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , розташування першого слідчого відділу прокуратури міста Києва знаходиться у Голосіївському районі міста Києва. У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги, оскільки подана скарга не підлягає розгляду в Печерському районному суді м. Києва.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, та направити скаргу до місцевого суду для розгляду скарги по суті.
Апелянт вважає, що слідчий суддя не обґрунтовано та передчасно дійшов висновку про повернення скарги, не дослідивши фактичних обставин справи зазначених в скарзі, оскільки фактично з даного питання Апеляційним судом м. Києва 24.10.2017 року вже було прийнято рішення про скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0001216. Таким чином, апелянт зауважує на те, що по суті вже визначена правова позиція з даного питання, але слідчий суддя під час вирішення питання про розгляд скарги, безпідставно і незаконно повернув скаргу останньому, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з представлених матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 29 серпня 2017 року звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчим органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 17.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001216 від 17.10.2014 року, згідно якої просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Повертаючи вказану скаргу слідчий суддя зазначив на те, що перший слідчий відділ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, розміщений у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва, згідно наказу Прокурора міста Києва № 63 від 03.04.2017 року.

Відтак, слідчий суддя вказав, що скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчим органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 17.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001216 від 17.10.2014 року не підсудна Печерському районному суду м. Києва, а розгляд скарги за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва.

Разом з тим, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 303, 304 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Відповідно до положень ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
З урахуванням положень ч. 6 ст. 9, ст. 32 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на непідсудність скарги адвоката ОСОБА_5 , Печерському районному суду м. Києва у зв`язку з знаходженням органу досудового розслідування по кримінальному провадженню, в якому винесено постанову про закриття кримінального провадження, в межах юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва, є необґрунтованими.
Так, скаргу на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчим органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 17.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001216 від 17.10.2014 року подано до Печерського районного суду 29 серпня 2017 року, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться прокуратура м. Києва.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Посилання в оскаржуваній ухвалі суду на наказ прокурора м. Києва № 63 від 03 квітня 2017 року «Про визначення місць розташування органу досудового розслідування слідчих відділів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва», без належних доказів, підтверджуючих фактів доведення його змісту до відома населення у встановленому законом порядку, сам по собі не може бути підставою для зміни розгляду підсудності скарг на стадії досудового розгляду.
Крім того, з представлених матеріалів судового провадження вбачається, що постанова слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 17.08.2016 року, адресою місцезнаходження відповідного слідчого відділу у вказаному документі зазначено м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
Колегія суддів робить такий висновок враховуючи норми Конституції України і практики Європейського Суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Статтею 57 Конституції України передбачено гарантоване право кожного знати свої права та обов`язки, а також обов`язкове доведення у порядку, встановленому законом, до відома населення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права та обов`язки громадян. Крім того вимогами вказаної статті передбачено, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, зазначені закони та інші нормативно-правові акти, є нечинним.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно послався на зазначений наказ прокурора м. Києва, оскільки контроль за досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснював Печерський районний суд м. Києва, наказ прокурора м. Києва не доведено до населення у встановленому законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді від 10 листопада 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчим органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0001216 повернуто особі, яка її подала скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження №11-сс/796/783/2018
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_7
Доповідач - ОСОБА_1