Справа № 452/883/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Провадження № 11-кп/783/774/17 Доповідач: ОСОБА_4
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_4 ,

суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2017 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за № 0000060 від 15.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розлуч Турківського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з 16 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження з 16 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_8 залишено попередній - тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 13 січня 2017 року о 8 год. 30 хв. за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 , де з 29 грудня 2016 року проживала його мати ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту на сімейно-побутовому ґрунті, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті матері, умисно наніс їй множинні удари руками, ногами та дерев`яною палицею в різні частини тіла, спричинивши тупу поєднану травму тіла, яка супроводжувалася внутрішньочерепною травмою з субдуральними гематомами, травмою шийного органокомплексу з переломами верхніх ріжків щитоподібного хряща, тупою травмою грудної клітки з переломом грудини та множинними двобічними переломами ребер, переломом другої п`ясної кістки лівої кисті, забійною раною лобної ділянки, множинними саднами та синцями на всій поверхні тіла, унаслідок яких настала смерть ОСОБА_11 , а саме, скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, мотивуючи це тим, що він не мав умислу на вбивство потерпілої. Зазначає, що потерпіла його спровокувала на бійку. Покликається на те, що його дії невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, оскільки його дії підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Крім того, акцентує увагу суду на тому, що напередодні конфлікту потерпіла впала з драбини, внаслідок чого у неї виникли тілесні ушкодження. Покликається на те, що він хворіє на тяжкі хвороби, є особою похилого віку, характеризується позитивно, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину.

Захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування скарги захисник покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не врахував того, що згідно з поясненнями потерпілого, матір обвинуваченого систематично падала, внаслідок чого у неї утворювались тілесні ушкодження. Вказує на те, що у обвинуваченого не було умислу на вбивство своєї матері, а на нанесення тілесних ушкоджень, що спричинила сварка між ними. Суд першої інстанції не взяв до уваги протоколу слідчого експерименту, згідно з яким ОСОБА_8 , повернувшись з м. Дрогобич, побачив свою матір живою на підлозі при переході на кухню. Крім того, зазначає, що покарання є занадто суворим, оскільки ОСОБА_8 характеризується позитивно, є особою похилого віку та хворіє на тяжкі хвороби, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що у їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, покликання захисника та обвинуваченого на те, що обвинувачений не вчиняв інкримінованого йому злочину, оскільки такі спростовуються зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_12 , в суді першої інстанції пояснив, що він з дружиною 15.01.2017 року приїхали до будинку його батька ОСОБА_8 , де вони знайшли тіло ОСОБА_11 . На її тілі було багато синців, а обличчя було закривавлене. Повідомив, що останнього разу він бачив ОСОБА_11 26-27 грудня 2016 року, на її обличчі також були синці, але їх було набагато менше.
Згідно з протоколом огляду місця події від 15.01.2017 року, під час огляду житлового будинку по АДРЕСА_1 виявлений труп ОСОБА_11 , котрий знаходився на дивані в приміщенні коридору. На лобній ділянці черепа виявлена забійна рана, на тілі синці та садна.
Із протоколу огляду трупа від 15.01.2017 року вбачається, що додатково на тілі ОСОБА_11 виявлено синець на задній поверхні грудної клітки, синці на верхній та нижній кінцівках.
Із висновку судово-медичної експертизи від 20.02.2017 вбачається, що смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступила біля 3-х діб до судово-медичної експертизи трупа, що підтверджується ступенем розвитку трупних явищ, внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалася внутрішньочерепною травмою з субдуральними гематомами, травмою шийного органокомплексу з переломами верхніх ріжків щитоподібного хряща, тупою травмою грудної клітки з переломом грудини та множинними двобічними переломами ребер як прямими так і непрямими по різних анатомічних лініях (зліва 13 переломів, справа 20 переломів), перелом 2 п`ясної кістки лівої кисті, забійною раною лобної ділянки, множинними саднами та синцями на всіх поверхнях тіла, які в сукупності перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено внутрішньочерепну травму з субдуральними та субарханоїдальними крововиливами з ознаками початкових реактивних змін, забійну рану в лобній ділянці справа над бровою, зіяючу, в просвіті якої видно кістки черепа з крововиливами в навколишні м`які тканини, а також множинні синці та садна по цілому тілу, які утворилися від дії як твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, так і предметів подовгуватої форми, біля одної години до смерті, знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб, по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.
Враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення ушкоджень на тілі потерпілої можна стверджувати, що для їх спричинення тіло контактувало з травмуючими предметами не менше 65 разів.
Тілесні ушкодження, виявлені на виступаючих частинах тіла (потилиця, надбрівні ділянки, виличні ділянки, плечові, ліктьові, колінні суглоби), характерні як для утворення внаслідок падіння потерпілої під час ходьби з висоти власного росту, падіння з висоти дивану на підлогу з керамічної плитки, так і для нанесення ударів. Забійна рана лобної ділянки, масивні синці на стегнах та сідницях з смугоподібними побіліннями шкіри характерні для утворення від травмуючих предметів продовгуватої форми з циліндричною чи ребристою поверхнею, переломи ребер, грудини характерні для утворення від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, не виключено від дії ніг у взутті, множинні синці та садна тіла характерні для утворення від дії твердих тупих предметів, якими можуть бути кулаки, пальці рук.
Ушкодження, виявлені на тильній поверхні кисті рук та на передпліччі, характерні для утворення при захисті від ударів.

Судово-медичний експерт ОСОБА_13 , роз`яснюючи зазначений висновок в судовому засіданні суду першої інстанції, пояснив, що смерть ОСОБА_11 наступила унаслідок больового шоку, викликаного множинними переломами та іншими тілесними ушкодженнями. Потерпіла могла з такими тілесними ушкодженнями жити три і більше години при умові надання невідкладної допомоги. Смерть настала близько 3-х діб до судово-медичної експертизи трупа.

Із висновку судово-медичної експертизи № 14/2017-мк від 20.02.2017 відомо, що при проведені вказаної експертизи клаптя шкіри з лобної ділянки голови справа, під`язикової кістки та хрящів гортані, а також п`яти фрагментів ребер від трупа ОСОБА_11 було виявлено: на клапті шкіри одне наскрізне забійно-рване ушкодження, яке утворилося від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яка могла бути з ребром, або циліндричної форми. Будь-яких включень на клапті шкіри та в ділянці ушкодження виявлено не було; повні переломи верхніх ріжків щитоподібного хряща в місці їх основ, які утворилися від дії тупого твердого предмета чи предметів на передню або бічні поверхні шиї і оскільки ділянки переломів представлені хрящовою тканиною, то більш точно встановити механізм переломів не надається можливим; на п`яти фрагментах ребер повні їх переломи, які утворилися від дії тупого твердого предмета чи предметів, а саме, на двох фрагментах з хрящовою тканиною переломи утворилися внаслідок перезгинання їх, тобто є непрямими, а на трьох фрагментах без хрящової тканини внаслідок безпосередньої дії на зовнішню їх поверхню, тобто утворилися внаслідок перерозгинання (а.с. 105-109).

Із висновку судової медичної експертизи від 14 березня 2017 № 10/72 вбачається, що:

-генетичні ознаки слідів крові та клітин у змивах з металевої труби є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка слини (букального епітелію) ОСОБА_8 ;

-генетичні ознаки слідів крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізу нігтьової пластини з правої руки ОСОБА_8 є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 та зразка слини (букального епітелію) ОСОБА_8 ;

Із протоколу проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_8 від 18.01.2017 вбачається, що ОСОБА_8 розповів та показав на місці, де саме між ним та його матір`ю виник конфлікт, як він наніс матері тілесні ушкодження (а.с. 152-156).

Із висновку судово-медичної експертизи № 21/17 від 16.01.2017 видно, що у ОСОБА_8 , 1954 року народження, виявлено синець синюшного кольору на тильній поверхні лівої кисті, в ділянці основи третього пальця, який утворився від дії твердого тупого предмету чи при ударі до такого, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові, по давності утворення можуть відповідати часу 13 січня 2017 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с. 124).

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні суду першої інстанції своєї вини у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій не заперечив.

Доводи захисника та обвинуваченого на те, що дії ОСОБА_8 невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, а їх слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 ствердив про те, що конфлікт спровокувала матір і спричинила йому удари палицею по голові та тілі.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_8 спростовуються висновком судово-медичної експертизи №21/17 від 16.01.2017 року, яким встановлена наявність лише одного синця на тильній поверхні лівої кисті в ділянці основи третього пальця.

Крім того, спрямованість умислу на позбавлення життя потерпілої підтверджується кількістю виявлених згідно з висновком експертизи №12/ 17 від 20.02.2017 року, тілесних ушкоджень, яка становить не менше 65 разів, з яких 13 переломів ребер зліва, 20 переломів ребер справа,травма шийного органокомплексу з переломами верхніх ріжків щитоподібного хряща, забійна рана лобної ділянки, множинні садна та синці на всіх поверхнях тіла, які в сукупності перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Забійна рана лобної ділянки, масивні синці на стегнах та сідницях з смугоподібними побіліннями шкіри характерні для утворення від травмуючи предметів продовгуватої форми з циліндричною чи ребристою поверхнею, переломи ребер, грудини характерні для утворення від дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, не виключено від дії ніг у взутті, множинні синці та садна тіла характерні для утворення від дії твердих тупих предметів, якими можуть бути кулаки, пальці рук.

Після нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_8 залишив потерпілу в будинку і повернувся ввечері не надавши будь-якої медичної допомоги.

Відтак, враховуючи в сукупності кількість, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, нанесення їй ударів дерев`яною палицею, поведінку обвинуваченого після нанесення тілесних ушкоджень, яка полягала у ненаданні будь-якої допомоги, колегія суддів вважає, що спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої доведена, а доводи сторони захисту про перекваліфікацію дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 121 КК України, є безпідставними.

Покликання захисника на те, що смерть потерпілої настала ІНФОРМАЦІЯ_3 спростовуються поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який зазначив, що з такими тілесними ушкодженнями потерпіла могла прожити три і більше години при умові надання невідкладної допомоги, а згідно з поясненнями обвинуваченого конфлікт між ним та потерпілою, а також нанесення ним їй тілесних ушкоджень відбувся 13.01.2017 року.

Твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути внаслідок її неодноразових падінь із драбини колегія суддів вважає безпідставними з огляду на кількість тілесних ушкоджень, а також час їх виникнення.

Колегія суддів вважає, що покликаючись на вказані докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що твердження обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому ступеню тяжкості та його особі внаслідок суворості, оскільки суд не врахував, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті злочину, хворіє на тяжку хворобу, позитивно характеризується, є безпідставним.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до особливо тяжкого; особу винного, який до кримінальної відповідальності він притягається вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІ групи, є особою похилого віку;обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, обставин, що пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Покликання захисника та обвинуваченого на наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, є необгрунтованим з огляду на часткове визнання ним вини у вчиненому.

Крім того, колегія суддів не вбачає можливості призначити обвинуваченому більш м`яке покарання на підставі ст. 69 КК України, оскільки у його діях наявна обставина, що обтяжкує покаарння вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання на підставі ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстави для скасування вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2017 року та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання відсутні.

Істотних порушень вимог КПК, які б давали підстави для скасування чи зміни вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2017 року відносно ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 відмовити.
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6