7 вересня 2017 року м. Київ
У Х В А Л А

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 69 КК на три роки шість місяців позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади в митних органах Міністерства доходів і зборів України на строк два роки та з конфіскацією майна, крім житла.

Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 27 жовтня 2014 року вирок змінив, виключив кваліфікуючу ознаку вчинення злочину повторно та перекваліфікував дії ОСОБА_4 з частини 4 статті 368 КК (в редакції від 18 квітня 2013 року) на частину 2 статті 368 КК (в редакції від 18 квітня 2013 року) і призначив за цим законом покарання із застосуванням статті 69 КК на один рік шість місяців позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов'язані зі здійсненням владних повноважень у правоохоронних органах, на строк два роки, а в решті вирок залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 15 січня 2015 року судові рішення щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

У заяві до Верховного Суду України засуджений просить скасувати вищезазначені судові рішення щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом норми права, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 438 КПК. Зокрема, зазначає, що касаційний суд безпідставно не визнав істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства покладення в основу обвинувального вироку недопустимих доказів, отриманих в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій без відповідних дозволів слідчого судді, а також в результаті провокації злочину.

На підтвердження неоднакового застосування наведеної норми права, а також на обґрунтування того, що засуджений звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд в межах процесуального строку на оскарження, до заяви долучено копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня, 22 червня та 4 липня 2017 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї матеріали, колегія суддів доходить висновку про необхідність відкриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 451 КПК у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів суддею-доповідачем для розгляду заяви засудженого ОСОБА_4 визначено суддю ОСОБА_5, а додатково суддями - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В ході обговорення доводів заяви засудженого ОСОБА_4 один із суддів колегії висловив аргументи про необхідність відкриття провадження у Верховному Суді України, у зв'язку із чим, керуючись статтями 445, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відкрити провадження у Верховному Суді України за заявою засудженого ОСОБА_4

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7