У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №336/2000/17
пр. №1-кп/336/240/2017

9 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , перекладача обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,
розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, враховуючи дані, що характеризують обвинувачених, крім того, зазначені прокурором ризики не підтверджені та необґрунтовані.
Неявка потерпілих не перешкоджила розгляду клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").
У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вже було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , - на 60 днів, - по 12.01.2018 року. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України. Визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_6 - заставу у розмірі 80000,00 грн., та ОСОБА_8 - заставу у розмірі 56000,00 грн.
Суд бере до уваги актуальність суттєвих ризиків та достатність підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що віднесено до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 був засуджений 06.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вирок за результатами розгляду справи Апеляційним судом м.Києва залишений без змін. На даний час обвинувачений відбуває покарання за вчинення злочину. Обвинувачений до затримання не був працевлаштований, не мав місця проживання, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної поведінки. Зазначений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не втратив своєї актуальності.
Крім того, ОСОБА_6 було засуджено вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2017 року за вчинення кримінального праповорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (копія вироку міститься у справі). ОСОБА_6 до затримання не був працевлаштований. Наявність постійного місця проживання до затримання (без відповідної реєстрації) та стійких соціальних зв`язків стороною захисту не доведено, тому ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшується.
Стосовно даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , судом встановлено, що він раніше не засуджений, працевлаштування до затримання не мав, постійне джерело доходів у обвинуваченого відсутнє. Він не зареєстрований за постійним місцем проживання. Обвинувачується за кількома епізодами. Суд дійшов висновку про те, що встановлений під час обрання запобіжного заходу ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшився, наявність відносин із цивільною дружиною не гарантує належну процесуальну поведінку особи в подальшому.
За станом здоров`я обвинувачені можуть утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.
Продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, встановлені судом обставини виключають застосування іншого запобіжного заходу.
Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченими дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому судом визнано за необхідне продовжити подальше утримання обвинувачених під вартою, оскільки встановлені ризики є реальними, виправдовують обмеження волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Так, суд продовжує дію запобіжного заходу у вигляді застави в разі її внесення в розмірі, визначеному в попередній ухвалі суду, встановленому із врахуванням змісту вимог ст.ст. 178, 182 КПК України. Необхідно роз`яснити обвинуваченим їх обов`язки в разі внесення застави. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави. Крім того, необхідно роз`яснити порядок звільнення особи, яка внесла заставу, з-під варти.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3, ст.ст. 331, 392, КПК України,суд
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - на 60 днів, - по 9 березня 2018 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України: ОСОБА_4 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_6 - заставу у розмірі 80000,00 грн., ОСОБА_8 - заставу у розмірі 56000,00 грн.
Роз`яснити, що застава може бути внесена як кожним обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: рахунок № 1205, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу із зазначенням П.І.Б. обвинуваченого, номера справи, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом строку її дії.
Покласти на обвинувачених у разі внесення кожним з них застави наступні обов`язки: - прибувати до суду, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою; - повідомляти процесуального прокурора та суд, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Запорізького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Запоріжжя та Запорізької області негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та головуючого суддю ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого, який її вніс, з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який її вніс, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
09.01.18