У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника другого ВРКП СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000046 від 12.05.2015 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
ВРКП СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 12.05.2015 року за ч. 3 ст. 212 КК України з посиланням на те, що ОСОБА_5 , займаючи посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Київпромзбут» () з 27 серпня 2014 року відповідно наказу по ТОВ «Київпромзбут» №27/08/14 від 27.08.2014 року, яке перебувало на податковому обліку у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, являючись службовою особою, у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на займаній посаді, в обов`язки якої входить організація ведення фінансово-господарської діяльності та бухгалтерського обліку товариства, складання первинних бухгалтерських документів, податкової звітності підприємства, ніс відповідальність за повноту і своєчасність нарахування та сплату податків.

27.11.2017 року, за наявністю достатніх доказів, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Так, у межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, як службова особа ТОВ «Київпромзбут», виконуючи обов`язки директора ТОВ «Київпромзбут», знаючи про всі його зобов`язання, діючи всупереч інтересам держави, усвідомлюючи покладену на нього відповідальність, шляхом безпідставного формування витрат підприємства та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, скоїв умисне ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах.

Крім того, у клопотанні вказується, у власності ОСОБА_5 перебуває частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується листом КП КМР «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» №062/14-12015(И-2017) від 03.10.2017, згідно якого вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в рівних долях).

Тому, слідчий у своєму клопотанні зазначає, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що майно ОСОБА_5 у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 , яка, відповідно до листа КП КМР «КИЇВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» №062/14-12015(И-2017) від 03.10.2017, належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в рівних долях), може бути ним приховане та відчужене.

Таким чином, на думку слідчого, на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене нерухоме майно, яке може бути використане з метою забезпечення у подальшому відшкодування спричинених Державі збитків, у вигляді несплачених податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні №0000046, під час розгляду клопотання просив залишити його без розгляду.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені матеріали, вислухавши думку прокурора, який просив залишити клопотання без розгляду встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на те, що прокурор у судовому засіданні просив залишити клопотання про накладення арешту на майно без розгляду, а також керуючись положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, які передбачають що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя вважає, що зазначене клопотання не може розглядатися, тобто клопотання слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26 ч. 1, 237, 309, КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника другого ВРКП СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000046 від 12.05.2015 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1