Справа № 602/774/17
Провадження № 1-кп/602/99/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2017 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 , законного представника малолітнього ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , представника Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці клопотання про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ст.125 ч.2 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 05 червня 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Бережанської школи-інтернату, раніше не судимого,-

встановив:
05 червня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ланівці Тернопільської області біля мосту через річку Жирак разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , побачив неподалік від них неповнолітнього ОСОБА_7 , з яким у нього протягом тривалого часу неприязні відносини. Тоді ж, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .. Реалізовуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, 05 червня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в м.Ланівці Тернопільської області біля мосту через річку Жирак, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_7 та, усвідомлюючи характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, на грунті особистих неприязних відносин, наніс один умисний удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 .. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді травми носа з переломом носових кісток, синця та забою м`яких тканин, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаюється, не заперечує проти застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру.
Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його мама ОСОБА_5 просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, обіцяє забезпечити належний догляд за ним, приділяти увагу його вихованню.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру не заперечують.
Прокурор в судовому засіданні висловила думку про необхідність застосування до малолітнього ОСОБА_4 заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, просить клопотання задовольнити.
Захисник, представник служби в справах дітей та представник Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області підтримали думку прокурора.
Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.
Дії малолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, малолітній ОСОБА_4 згідно ст.22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на момент його вчинення він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 заходів виховного характеру.
На підставі наведеного та керуючись ст. 22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.
Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Тернопільської області через Лановецький районний суд на протязі тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1