Ухвала

Іменем України
27 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 750/2367/17
провадження № 51-4303ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року.
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2017 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією всього майна, крім житла.
Вирішено питання про долю речових доказів та стягнення процесуальних витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити судові рішення щодо нього, пом`якшити призначене йому покарання застосувавши положення ст. 69 КК України.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Проте, всупереч приписам процесуального закону у поданій скарзі захисника ОСОБА_4 не міститься обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання через суворість та необхідності зміни судових рішень на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 413, 414цього Кодексу та особливості застосування статей 66, 69 КК України.
Крім того, зазначаючи про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.419 КПК України, захисник не вказав, на які конкретно доводи апеляційних скарг цей суд не дав відповіді.
Поряд з цим, доводів, у чому саме полягають істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, і яким чином ці порушення могли перешкодити чи перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, з огляду на положення ст. 412 КПК України, захисник у касаційній скарзі не наводить.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,

постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3