Справа №576/1883/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/1/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 576/1883/17 за апеляційною скаргою представника ТОВ «Новін Ком» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року, якою було накладено арешт на вилучене під час огляду майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ТОВ «Новін Ком» ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки огляд приміщення був проведений незаконно без ухвали слідчого судді, без згоди представників майна та у відсутності для цього передбачених ч.3 ст.233 КПК України підстав. Крім того, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин може здійснюватися лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі слідчого судді, яка у працівників поліції була відсутня, а в приміщенні, де проводився огляд, здійснюється законна діяльність із розповсюдження білетів державної лотереї, тому відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які б зумовлювали необхідність арешту майна, і отримані внаслідок цієї слідчої дії докази є недопустимими. Також вказує, що слідчим суддею були порушені строки розгляду клопотання про арешт майна.

17.10.2017 до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим із заступником керівника Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 11.10.2017 до чергової частини Глухівського ВП надійшло повідомлення, що по АДРЕСА_1 всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу» організаторами ТОВ «М.С.Л.» здійснюється замаскована під реалізацію державних лотерей діяльність букмекерської контори «Золота Підкова». З 11.10.2017 на 12.10.2017 за вказаним адресом був проведений огляд приміщення, в ході якого було вилучено: 13 системних блоків, 14 моніторів, відеореєстратор, касовий апарат, металевий сейф, 12 клавіатур, 12 флеш карт та грошові кошти в сумі 680 грн.

Зважаючи на те, що вилучене майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, то з метою забезпечення його збереження слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2017 вказане клопотання слідчого було задоволено та був накладений арешт на зазначене в ньому майно. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого злочину, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та задовольнивши його в повному обсязі, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про необхідність арешту майна, вилученого під час огляду приміщення по АДРЕСА_1 , оскільки воно зберегло на собі сліди злочину та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому це майно має істотне значення для встановлення усіх обставин злочину.

Вказані висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, у відповідності до вимог ч.1 і ч.2 ст.173 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину слідчий проводить огляд приміщення, який здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, а саме згідно з ч.2 ст.234 КПК України, де визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ч.1 і ч.3 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті, згідно якої слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 576/1883/17 Глухівського міськрайонного суду Сумської області, підставою для проведення огляду місця події та вилучення майна з нежилого приміщення було повідомлення на телефонний номер «102» про здійснення нелегального ігрового бізнесу в приміщенні по АДРЕСА_1 .

В клопотанні про проведення обшуку від 12.10.2017 слідчим були окремо обґрунтовані підстави для проникнення у приміщення за вказаним адресом без ухвали слідчого судді, а саме необхідність врятування майна (речей), яке може зберегти на собі сліди злочину та могло з часом, у разі зволікання, бути прихованим, які були перевірені слідчим суддею при ухваленні рішення про обшук.

Згідно ухвали слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12.10.2017 (№ 576/1883/17) слідчому було надано дозвіл на проведення одного обшуку в приміщенні по АДРЕСА_1 , а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо відсутності ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук приміщення є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо вилучення електронних інформаційних систем та їх частин без прямої вказівки на це в рішенні слідчого судді, оскільки слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області в своїй ухвалі від 12.10.2017 про обшук приміщення зазначив повний перелік майна, яке підлягало вилученню, вказавши в цьому переліку й конкретні електронні інформаційні системи та їх частини, тимчасово вилучені слідчим, внаслідок чого як працівниками поліції, так і слідчим суддею при ухваленні рішення положення ч.2 ст.168 КПК України були дотримані в повному обсязі.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, ч.3 вказаної вище норми закону встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої юридичної або фізичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 («Речові докази») цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до ЄРДР були внесені відомості щодо надходження 11.10.2017 до чергової частини Глухівського ВП зі служби «102» повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 знаходяться нелегальні ігрові автомати. В період з 11.10.2017 по 12.10.2017 у вказаному приміщенні був проведений огляд, під час якого було вилучено: 13 системних блоків, 14 моніторів, відеореєстратор, касовий апарат, металевий сейф, 12 клавіатур, 12 флеш карт та грошові кошти в сумі 680 грн.

На підтвердження вказаних вище обставин та необхідності арешту тимчасово вилученого майна слідчим були надані протоколи допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 12.10.2017, згідно яких до вказаного вище приміщення заходили особи, які робили відповідні ставки та вигравали гроші.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження підстави є достатніми для арешту тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки зазначене у клопотанні слідчого майно може зберігати на собі сліди злочину та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому висновок слідчого судді про необхідність арешту майна як речового доказу з метою його збереження є цілком правильним і ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Твердження представника власника майна в апеляційній скарзі про порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання слідчого також є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Також колегія суддів не може прийняти до уваги і доводи апеляційної скарги стосовно недопустимості доказів, отриманих внаслідок проведених слідчих дій, оскільки вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для обшуку чи арешту майна як слідчий суддя, так і апеляційний суд на даній стадії кримінального провадження позбавлений можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Крім того, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме:

а) чи є втручання законним;

б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»;

в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено на підставі кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції; таке втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року щодо накладення арешту на вилучене під час огляду майно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ТОВ «Новін Ком» ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4