Справа № 755/9677/17
"31" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровська Луганської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, працюючого заступником директора ТОВ ВП ПЛЮС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 несудимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
23.06.2017 року з Прокуратури м. Києва до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
23 червня 2017 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений обвинувальний акт отриманий суддею ОСОБА_8
18 липня 2017 року за розпорядженням №1233 проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_8 , відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений обвинувальний акт отриманий суддею ОСОБА_1 .
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду, оскільки під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того посилався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Також прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду, надав письмове клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову та про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.
Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, відносно клопотання прокурора та клопотання представника потерпілого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_7 заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, при цьому просив врахувати, що обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, продовжувати злочинну діяльність, має місце проживання у м. Києві, окрім цього до обвинуваченого вже застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Щодо клопотання про накладення арешту заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтриав думку захисника.
Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувальних актів немає.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.
З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.
Вирішуючи клопотання представника потерпілого, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У відповідності із ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом вжиття видів забезпечення, передбачених ч.1 цієї статті, в тому числі позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, а також судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Крім, цього, у відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», виходячи з принципу верховенства права та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи, що представником потерпілих не вказано на яке інше майно необхідно накласти арешт, крім того заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі, також, відповідно до положення ч. 4 ст. 171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Разом з тим потерпілим та його представником не надано доказів на підтвердження вартості майна, на яке вони просять накласти арешт, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Вирішуючи клопотання прокурора та представника потерпілого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, суд приходить до наступного.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора, суд приходить до висновку, що представник потерпілого не є уповноваженою особою, яка може заявляти клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому, тому його клопотання не підлягає задоволенню.
Поряд із тим суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави за клопотанням прокурора.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу подається до суду в письмовому вигляді, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше за три години до початку розгляду клопотання.
Згідно ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
З урахуванням вищевикладеного, а саме, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу не в письмовому вигляді, без вручення клопотання з додатками обвинуваченому, та те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року до ОСОБА_7 вже застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
До обвинуваченого в рамках кримінального провадження може бути застосований лише один із передбачених законом запобіжних заходів, тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави суперечить вимогам КПК України.
Враховуючи, що ризики, які існували при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, необхідно запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, без покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому враховуючи положення ч. 6 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України,
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у відкритому судовому засіданні о 14 годині 00 хвилин 08 вересня 2017 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника та свідків, забезпечення явки яких до судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури міста Києва про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: