ВИРОК
Іменем України
13.02.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00004008 від 10.12.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.12.2009 року Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.2 ст.342 КК України до п`яти років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 09.12.2017 року близько 15:40 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Алкоголь-Тютюн» по вул. В.Великого, 1 у м. Львові та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Huawei GT3», моделі «Huawei NMO-L31» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , який належав потерпілій ОСОБА_5 , після чого із викраденим втік, чим було завдано матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 5299,90 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що 09.12.2017 року перебував в приміщенні магазину «Алкоголь-Тютюн» по вул. В.Великого, 1 у м. Львові, де помітив мобільний телефон марки «Huawei», який вирішив викрасти з метою подальшого продажу. Відтак, шляхом вільного доступу, таємно викрав згаданий телефон. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, заподіяні їй збитки відшкодовані повністю, претензій до обвинуваченого не має, а тому щодо призначення покарання покладається на розгляд суду. Відтак, на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілих та їх представників.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяних збитків.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував заподіяні збитки, відсутність претензій з боку потерпілої, критичне ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1