Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3880/17
Провадження № 1-в/644/444/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова в режимі відео конференції заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Єгорівка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, раніше судимого:

1)20.02.1990 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч.1, 17,140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК УРСР до 3років позбавлення волі та відповідно до ст.46-1 КК УРСР відстрочено виконання покарання на 1 рік звільнивши з залу суду;

2)14.09.1990 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.85 ч.3, 215-3 ч.2, 42 КК УРСР до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.43 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3)06.06.1994 року Миргородським міським судом за ст.81 ч.3, 206 ч.2, 222 ч.3, 86 ч.2, 208, 42 КК України до 7 років позбавлення волі;

4)30.07.2001 року Семенівським районний судом Полтавської області за ст.213 ч.3 КК України до 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафом 300 гривень;

5)26.06.2002 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 10 місяців 16 днів;

6)01.06.2005 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

7)19.10.2006 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

8)29.10.2007 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст.186 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 28 днів;

9)12.10.2010 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст.152 ч.1, 186 ч.2, 71, 70 ч.4 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15.05.2015 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 5 днів;

10)08.02.2017 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2. ст.185, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

що відбуває покарання за останнім вироком в Харківської виправній колонії № 43,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2017 року засудженим було подано до суду клопотання: 1) про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» частково або в повному обсязі; 2) про застосування пільги по умовно-достроковому звільненню; 3) пом`якшити режим утримання. Зазначав, що він є учасником АТО, документи, що підтверджують дані обставини долучені до матеріалів особової справи.

В судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав, просив її задовольнити, посилався на те, що ним подано ще одну заяву про застосування амністії в 2016 році, справа перебуває в провадженні іншого судді. Конкретних підстав застосування амністії в 2014 році не навів, зазначав, що не знає, просив розглянути дану заяву.

Прокурор проти задоволення заяви заперечував, посилався на те, що підстав для застосування амністії в 2014 році засуджений немає, оскільки має дві судимості за тяжкі злочини, також не вбачав підстав для застосування умовно-дострокового звільнення та заміни невідбутої частини покарання більш м`якою.

Суд, вислухавши доводи прокурора, засудженого, дослідивши зміст клопотання, матеріали особової справи засудженого, встановив наступне.

ОСОБА_4 відбуває покарання у Харківській виправній колонії №43 відповідно до вироку від 08.02.2017 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2. ст.185, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році». Зазначений закон не передбачає підставу застосування відповідного Закону для учасників АТО.

Відповідно до п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Засуджений ОСОБА_4 має дві не погашених судимості за тяжкі злочини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році» не вбачається.

Що стосується застосування умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням слід зазначити наступне. Засуджений відбуває покарання за вчинені злочини, які відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Початок строку відбуття покарання 08.02.2017 року, кінець строку покарання 30.04.2017 року. Відповідно до п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин. Відповідно до п.1 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин. Відповідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Із змісту характеристики станом на 23.08.2017 року засуджений ОСОБА_4 немає стягнень та заохочень, характеризується посередньо, у скоєному злочині визнав себе повністю, зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», відвідує заплановані заходи, підтримує стосунки з матір`ю та братом шляхом листування, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки та безпеки праці, самостійно виконувати роботи із самообслуговування, утримувати в чистоті та порядку спальне місце. 23.08.2017 року відповідно до протоколу №32 було предметом розгляду питання зміни умов тримання в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії мінімального рівня безпеки, відповідно до ст.ст.100, 101 КВК України, як особі, що відбула 1/2 частину призначеного покарання, та засудженому було відмовлено, у зв`язку з тим, що він не стає на шлях виправлення. Тобто, в ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про добросовісність поведінки та ставлення до праці засудженого, що давало б підстави вважати, що особа стала на шлях виправлення. А тому, суд вважає, що підстав для задоволення поданої заяви не вбачається.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд, ст.ст. 81, 82, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2014 році», п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскарженої до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в то же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1