Справа № 481/1417/17
Провадж.№ 1-в/481/153/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Новий Буг Миколаївської області спільне подання адміністрації Новобузького ВЦ № 103 ДПтС України у Миколаївській області та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка, Миколаївської області, громадянина України, українця, одруженого, раніше не судимого, наразі засудженого 07.12.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 122 КК України до 02 років обмеження волі та на підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 01 роки, однак згідно вироку апеляційного суду Миколаївської області від 10.05.2017 року вважається засудженим за ч.1 ст.122 КК України до 02 років обмеження волі

про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло спільне подання адміністрації Новобузького ВЦ № 103 ДПтС України у Миколаївській області та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно засудженого ОСОБА_4 про скорочення йому невідбутої частини покарання у виді 01 року 09 місяців 29 днів на половину відповідно до ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник виправного центру до судового засідання не з`явився, але направив до суду заяву в якій просив суд розглядати подання без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 також подання підтримав та просив застосувати відносно нього ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що підстави для відмови у задоволенні клопотання відсутні, а тому не заперечував проти застосування до засудженого ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2016 року за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до двох років обмеження волі з іспитовим строком на 01 рік.

Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 10.05.2017 року звільнення від відбування покарання із встановленням іспитового строку скасовано, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 02 роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислюється з 06 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб,визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України № 1810-VIІI від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році», статтею 7 якого передбачається скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6цього Закону.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» відбуває покарання у виді обмеження волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинений останнім до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Обмеження щодо застосування амністії, визначені Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлені.

До засудженого ОСОБА_4 не можливо застосувати норми ст.ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також ОСОБА_4 не відноситься до переліку осіб визначених в ст.9 Закон України «Про амністію у 2016 році» до яких не може бути застосована амністія.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році», та скоротити йому на половину невідбуту частину покарання, а тому подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 7, 10, 11, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:
Подання задовольнити.

На підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» скоротити засудженому ОСОБА_4 наполовину невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2016 року, яка станом на 7 вересня 2017 року - день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» становить 01 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 29 (двадцять дев`ять ) днів, половина невідбутого строку покарання становить 10 ( десять) місяців 29 (двадцять дев`ять ) днів.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя: