Справа № 433/1784/17
Провадження № 11-кп/782/31/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області кримінальне провадження № 0000229 від 27.07.2017 року за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 на вирок Троїцького районного суду Луганської області від 19.12.2017 року яким,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, загальна освіта 5 класів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винним:

- за ч. 1 ст. 213 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнено ОСОБА_6 від призначеного судом покарання на підставі п "г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Скасовано арешт автомобіля марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_10 та автомобільного причепу марки «АП» номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить гр. ОСОБА_11 та після набрання законної сили вироком вказані речові докази, які знаходяться на відповідальному зберіганні на території Троїцького ВП ГУНП в Луганській області за адресою: кв. Молодіжний, буд. 28, смт. Троїцьке, Троїцького району Луганської області, - повернути фактичному володільцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 600 кілограмів брухту чорного металу, які знаходяться на відповідальному зберіганні Троїцького ВП ГУНП в Луганській області конфісковані в дохід держави.

ВСТАНОВИЛА:
У вироку суду вказано, ОСОБА_6 , не будучи у встановленому законом порядку зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку, здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року зі змінами та доповненнями, діючи умисно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 26 липня 2017 року, в с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області на автомобілі ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_10 , з автомобільним причепом марки «АП» номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить гр. ОСОБА_11 , здійснював прийом брухту чорних металів шляхом купівлі його у населення с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області за готівковий розрахунок по ціні від 2 гривні 00 копійок до 2 гривень 50 копійок за 1 кілограм брухту чорного металу, після чого вищевказаний брухт чорних металів завантажував у вищевказаний автомобільний причеп. 26.07.2017 року в ході огляду даного автомобіля та автомобільного причепу працівниками Троїцького ВП ГУНП в Луганській області у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 600 кілограмів брухту чорного металу.

Не погодившись з вироком суду перший заступник прокурора Луганської області ОСОБА_8 та процесуальний керівник, прокурор Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та фактичних обставин його вчинення, просять вирок Троїцького районного суду Луганської області від 19.12.2017 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України - скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. Відповідно до положень ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначають, що санкцією ч. 1 ст. 213 КК України передбачено альтернативні покарання у виді штрафу від тисячі п`ятсот до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до одного року. Водночас, як визначено положеннями ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Отже, беручи до уваги наведені вимоги закону України про кримінальну відповідальність, прокурор констатує, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді 6 місяців обмеження волі не відповідає вимогам Загальної частини КК України, оскільки мінімальний строк при призначенні вказаного виду покарання становить 1 рік.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційні скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурорів, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України..

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку суду першої інстанції від 19.12.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 останній визнаний винним у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, та його дії були кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався у суді першої інстанції за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1ч.2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1)у межах, установлених у санкції статті санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2)відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з змісту апеляційних скарг прокурорів, вони вважають, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши обвинуваченому строк покарання у вигляді 6 (шести) місяців обмеження волі, оскільки обмеження волі є строковим видом покарання і може бути призначено судом у межах від одного до п`яти років ,що передбачене ч.2 ст.61 КК України.

Перевіряючи даний довід прокурорів, колегія суддів вважає його обґрунтованим.

Так, з змісту вироку суду вбачається, що при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахувавши всі пом`якшуючі його вину обставини, відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття у скоєному злочині, дані про особу те, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не врахував положення Загальної частини КК України, а саме ч.2 ст.61 КК, якою передбачено,що обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яті років.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляду справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

У даному випадку вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді 6 (шести) місяців обмеження волі з ухваленням нового вироку з врахуванням положень ч.2 ст.61 КК України., оскільки висновок суду першої інстанції суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність, а скасування вироку суду першої інстанції з наведених підстав погіршує становище обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 5-154кс15.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни виду призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке є справедливим та обґрунтованим та ґрунтується на вимогах закону, призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував майновий стан обвинуваченого,його стан здоров`я, те,що він не має встановленої групи інвалідності, ніде не працює,заявив клопотання про застосування до нього амністії та ознайомлений з наслідками застосування амністії.

Прокурори у своїх апеляційних вимогах не заперечують проти цього.

Також згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

У зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині призначення покарання у виді обмеження волі, з ухваленням нового вироку, а в іншій частині вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурорів підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 420, 376 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_8 та процесуального керівника, прокурора Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури задовольнити .

Вирок Троїцького районного суду Луганської області від 19.12.2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання на підставі п "г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Копію нового вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3