Справа № 308/8064/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріалм клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000172 - слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні № 0000172 - слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старшмй лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на транспортні засоби та речовини, що в них знаходились, які були вилучені в ході проведення огляду за адресою м.Ужгород, вул.Трудова, 2, а саме: транспортний засіб марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , та причіп (з цистерною) до нього д.н.з. НОМЕР_2 , з рідиною подібною до нафтопродукту (дизельним пальним всередині цистерни); транспортний засіб марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 , та причіп (з цистерною) до нього д.н.з. НОМЕР_4 , з рідиною подібною до нафтопродукту (дизельним пальним всередині цистерни); Заборонити ТОВ «СТІНГ» чи іншому (им) власнику (ам) чи/та користувачу(ам) даного майна, ким би він(вони) не були, відчужувати, розпоряджатись чи користуватись вказаними у п.1 майном.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Згідно долучених до матеріалів документів транспортні засоби та речовини, що в них знаходились, на які слідчий просить накласти арешт, були вилучені в ході проведення огляду за адресою м.Ужгород, вул.Трудова, 2, - 16 серпня 2017 року, а до слідчого судді з відповідним клопотанням слідчий звернувся 25 вересня 2017 року. Будь-якого клопотання про поновлення строку встановленого ч.5 ст.171 КПК України для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчий не додає.

Відповідно до положень ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
З матеріалів клопотання вбачається, що всупереч вимогам ст.132 КПК України, слідчий у клопотанні не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Клопотання слідчого документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном будь-якою особою.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000172 - слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1