Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/348/2014 Справа № 641/6900/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської обл., громадянина України, позбавлений батьківського піклування, виховується опікуном, не одруженого, з базовою загально-середньою освітою, який навчається у Харківському професійному ліцею будівництва та автотранспорту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_4 12 квітня 2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись в торговому павільйоні на території Кінного ринку, розташованого за адресою: м. Харків, пл.. Повстання, 1, під час примірки куртки-безрукавки, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю власника майна ОСОБА_7 , який відволікся та не спостерігав за обстановкою навколо, шляхом вільного доступу покинув торговий павільйон, тим самим таємно викрав куртку-безрукавку, вартістю 350 гривень, яка належить ОСОБА_7 та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши тим самим останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що скоїв крадіжку куртки, щоб не витрачати на її купівлю свої кошти.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Оскільки ОСОБА_4 скоїв крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, то його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а так само враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває і вважає що він повинен нести покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.
Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового засідання надав письмове клопотання на застосування стосовно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 року», оскільки він скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.
Прокурор не заперечував щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» в редакції від 06.05.2014 особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.
Згідно із положеннями п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014 (далі - Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи за злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Відповідно до положень ст. 9 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування до обвинуваченого ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Згідно із ст. 12 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та скоєний 12 квітня 2014 року.
Таким чином, вище наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2014 році».
Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 КК України, п. «а» ст. 1, ст.ст. 9, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014, Законом України «Про застосування амністії в Україні» в редакції від 06.05.2014, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді ОДНОГО року позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий термін на ОДИН рік і відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про всі зміни місця проживання та роботи.
Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Речовий доказ куртку-безрукавку, повернуту на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути останньому.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя - ОСОБА_1