Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2367/2017 Справа №641/2998/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за заявника ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
В судовому засіданні ОСОБА_2 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити. Зазначив, що після подання скарги 19.12.2017 року ознайомився з матеріалами досудового розслідування з фотокопіюванням, й, таким чином, отримав в тому числі, відповідь на свої заяви.
Слідчий суддя вислухавши учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, до яких відносяться й нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 167 КПК України Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, тимчасове вилучення майна є заходом забезпечення кримінального провадження під час якого, майно вилучається до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Положеннями ч. 1 ст. 169 КПК України, передбачено, що Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Таким чином, суд вважає безпідставним твердження слідчого щодо відсутності процесуальних підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене у потерпілого майно, в тому числі документи, оскільки кримінальним процесуальним законодавством України прямо визначення обов`язок слідчого щодо вирішення питання про арешт майна або його повернення протягом наступного робочого дня після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його біло вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).
Разом з тим, суд враховує, що в матеріалах досудового розслідування є в наявності відповіді на заяви потерпілого, подані 27.07.2017 р. та 22.09.2017 р., які, згідно пояснень слідчого направлялись потерпілому простою кореспонденцією. Крім того, на цей час потерпілий ознайомлений з матеріалами досудового розслідування,в тому числі з відповідями на його заяви, тому суд не вбачає підстав щодо визнання бездіяльності слідчого щодо ненадання відповіді на заяви потерпілого та зобов`язання ознайомити останнього з матеріалами досудового розслідування.
Крім того, враховуючи, що питання щодо повернення тимчасово вилученого майна вирішується ухвалою слідчого судді, слідчий був позбавлений процесуальних повноважень щодо розв`язання даної заяви потерпілого.
Таким чином, в частині визнання бездіяльності слідчого суд вважає скаргу необґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 168-169, 237, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,-
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала слідчого судді в порядку ст.ст. 307, 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1