БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/809/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2018 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000320 від 10.04.2017 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Федорівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2, 307 ч.2 КК України, -

встановив :

В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000320 від 10.04.2017 року щодо ОСОБА_4 , якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що за сукупністю вчинених дій ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу; незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно; незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно; в незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту, вчиненому повторно, особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

28.12.2017 року до суду звернувся прокурор ОСОБА_5 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що вбачає існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, ним вбачається ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, може вчинити дії по спотворюванню доказів з метою свого виправдання у інкримінованих йому діях.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України, які згідно ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відносяться до злочинів тяжкого та середнього ступеня тяжкості відповідно, а санкція за ст. 307 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тому прокурор вважає, що, перебуваючи на волі, обвинувачений отримає можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання у вигляді тривалого строку позбавлення волі та конфіскації майна.

Також він вважає імовірним, що ОСОБА_4 буде ігнорувати виконання своїх процесуальних обов`язків під час розгляду судом даного кримінального провадження.

Після оголошеня клопотання в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи свою правову позицію тим, що клопотання прокурора містить припущення щодо існування ризиків, визначених ст.177 КПК України. На його думку, суд не повинен реагувати на доводи щодо існування фактів протизаконної діяльності підзахисного у минулому, за які він поніс кримінальні покарання. Також твердження про негативні прояви в діях підзахисного, визначені в характеристиці, не повинні призвести до упередженого ставлення у визначенні вини в інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннях.

Оскільки в даному провадженні відсутні конкретні особи, яким завдана шкода діями обвинуваченого, щодо нього буде достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з міркуваннями захисника, пояснивши, що не має наміру ухилятись від виконання процесуальних обов`язків.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, вважає заявлене прокурором клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань сторін у кримінальному провадженні суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання про продовження строку тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд, виходячи з аналізу міркувань сторін у кримінальному провадженні, вважає, що дійсно існує ризик того, що ОСОБА_4 у випадку перебування в умовах домашнього арешту отримає можливість незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні безпосередньо судом, з метою умовляння їх давати показання на його користь.

Також є достатньо імовірним довод прокурора про можливість ухилення ОСОБА_4 від виконання процесуальних обов`язків з огляду на те, що у випадку доведення вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення за ст.307 ч.2 КК України, буде застосована передбачена кримінальним законодавством міра покарання у вигляді конфіскації належного йому майна, і обвинувачений зможе вільно покинути місце проживання з метою ухилення від суду.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Вимогами ст.183 чч.1, 2 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов до переконання щодо відсутності можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити обраний раніше відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197 КПК України, суд -

ухвалив:
1.Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

2. Продовжити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області на шістдесят днів, рахуючи строк з дня закінчення дії ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.11.2017 року 19.01.2018 року.

3.Датою закінчення дії даної ухвали суду вважати 20.03.2018 року.

4.Копію даної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та направити для виконання Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня її проголошення.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1