УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 юриста 1 класу ОСОБА_2 про арешт майна,
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 юрист 1 класу ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про арешт майна об`єкту нерухомого майна, а саме - нежитлового підвального приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Доводи в клопотанні прокурор обґрунтовував наступним.
Так, в клопотанні зазначено, що слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004239 від 22.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України. В клопотанні вказано, що у ході досудового розслідування встановлено, що 30.03.2013 року ОСОБА_3 набула право власності на об`єкт нерухомості - нежиле підвальне приміщення загальною площею 230 кв.м., яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування за №55, бланк серія ВРМ №475844, виданий 13.04.2012 року та посвідчений приватним нотаріусом Одеського місцевого нотаріального округу ОСОБА_4 .
Із клопотання вбачається, що допитаний у якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що протягом 2012 року ОСОБА_3 , яка на той час була власником підвального приміщення, всупереч установленому законом порядку, без будь-якої документації на проведення ремонтних робіт, вчинила самовільну реконструкцію нежитлового підвального приміщення загальною площею 230 кв.м.. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з приєднанням нежитлового приміщення сміттєзбірника, шляхом демонтажу частини міжповерхового перекриття та улаштування сходового маршу, також здійснила додатковий вхід з сторони вул. Базарна, чим значно погіршені умови проживання мешканців суміжних квартир та технічний стан будинку. Як зазначено, у клопотанні, під час допиту у якості свідка ОСОБА_3 повідомила, що вказане нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вона отримала у подарунок у такому стані. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , за №55, бланк серія ВРМ №475844 від 13.04.2012 року.
В клопотанні зазначено, що згідно листа з інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (вих. 05/1-6486 від 03.10.12 року), встановлено, що Інспекція ДАБК в Одеській області на реєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції підвального приміщення. Виїздом на місце Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області встановлено факт самовільного виконання будівельних робіт. Також, вказано, що в копії технічного паспорту на підвальне приміщення відсутня печатка самовільної реконструкції підвального приміщення. Із клопотання вбачається, що відповідно до листа з Головного управління розвитку інфраструктури та енергозабезпечення Одеської обласної державної адміністрації (вих. К- 651/1367-07) зазначено, що фахівцями головного управління у підвальному приміщенні загальною площею 230 кв.м., яке знаходяться за адресою: м. Одеса, вулиця Преображенська, 72, виявлено самовільну реконструкцію. В клопотанні вказано, що у листі Приморської районної адміністрації (вих.К-62/8 від 07.09.2012 року), про те, що проектна документація на проведення будівельних робіт в підвальному приміщенні на розгляд управління архітектури та будівництва Одеської міської ради не надавались.
Із клопотання вбачається, що у подальшому, згідно розпорядження голови Приморської районної адміністрації від 28.11.2012 року ОСОБА_3 зобов`язано до 30.11.2012 року привести самовільно реконструйоване нежитлове підвальне приміщення та приміщення сміттєзбірника, які розташовані в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72, в первісний стан. Як вбачається, із клопотання, виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про приведення в первісний стан вищевказаних нежитлових підвальних приміщень. У результаті чого, Приморським районним судом м. Одеси 21.05.2013 року прийнято рішення про задоволення вищевказаного позову та зобов`язано ОСОБА_3 за рахунок власних коштів привести нежитлові підвальні приміщення які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у первісний стан. В клопотанні вказано, що ОСОБА_3 всупереч установленому законом порядку, без будь-якої документації на проведення ремонтних робіт, вчинила самовільну реконструкцію нежитлового підвального приміщення загальною площею 230 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено норми містобудівного законодавства. Як зазначено, у клопотанні, відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 та ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: 3.11 Нове будівництво - Будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва. 3.21 Реконструкція - Перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). В клопотанні вказано, що відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Як вказано, у клопотанні, з метою встановлення обставин зазначеного кримінального провадження, слідчим СВ Приморського ВГІ в м. Одесі ГУНИ в Одеській області ОСОБА_6 направлено запит №36-3283 від 13.06.2007 року на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_4 , з вимогою надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких укладено договір дарування вищезазначеного підвального приміщення. Із клопотання вбачається, що 27.06.2017 року отримана відповідь на запит від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у надані будь яку інформації та копій документів, щодо посвідчення договору дарування нежитлового підвального приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор в клопотанні зазначив, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Прокурор ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, письмово просив розглядати клопотання без його участі (заява від 07.02.2018 року вх.15490/18).

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно витягу з кримінального провадження №0004239 від 22.05.2014 року, вчинене діяння, за яким відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до наявної в матеріалах, доданих до клопотання, копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ? частки нежилого підвального приміщення загальною площею 230 кв.м., яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 .
Згідно наявної в матеріалах, доданих до клопотання, копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ? частки нежилого підвального приміщення загальною площею 230 кв.м., яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 .
У клопотанні та долучених матеріалах справи відсутні відомості про визнання в якості речового доказу зазначеного нерухомого майна, а саме нежитлового підвального приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, якщо указане майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування було достатньо часу для винесення постанови про визнання його речовим доказом та подальшого звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
Слідчий суддя вважає за необхідне відмовити прокурору у задоволенні клопотання, так як ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не є підозрюваними у будь-якому кримінальному провадженню.
Відповідно ч.1 ст. 173 КПК України, «Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України», а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, майна.
Прокурором не наведено законних і достатніх підстав для арешту майна, а тому застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За таких обставин, враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час наявні підстави, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 167-173, 309, 395 КПК України (2012 р.), -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 юристу 1 класу ОСОБА_2 про арешт майна відмовити.
Ухвала протягом п`яти діб з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1
07.02.2018