Справа № 199/8514/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2018 місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за участю: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,
До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання заступник директора Департаменту начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 зазначила, що 03.11.2017 наказом Міністерства юстиції України № 3429/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 25.08.2017 за № 06-104077/17.
ОСОБА_4 засуджено вироком Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016, до покарання у виді 14 років 1 місяць позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених: частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений в особливо великому розмірі), частиною 1 статті 228 (незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, вчинене у значному розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 26 УФСВП Росії по Самарській області»; кінець відбуття строку покарання 25.04.2030.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог частини 3 статті 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини 1 статті 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 КПК України, заступник директора Департаменту начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 просила суд:
1) визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016;
2) визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016. Визначити початок строку відбування покарання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 після ретельного ознайомлення з поданим клопотанням та доданими до нього матеріалами просила суд задовольнити клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 .
Представник Міністерства юстиції України за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але в той же час просила суд розглянути клопотання без її участі, яка, згідно з частиною 1 статті 610 КПК України, не є обов`язковою.
Суд, вивчивши клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, приходить до висновку, що клопотання є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Процедура розгляду клопотання саме Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська відповідно до вимог статті 610 КПК України, якою визначено територіальну підсудність розгляду зазначеного клопотання, коло осіб, участь яких є обов`язковою у судовому розгляді, перелік документів, що подаються разом з клопотанням, та повноваження суду при розгляді такого клопотання, Міністерством юстиції України не порушено, оскільки ОСОБА_4 , є громадянином України, має реєстрацію та останнє відоме місце проживання в Україні, за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.
Подані представником Міністерства юстиції України клопотання разом із доданими до нього документами відповідають переліку документів, встановленому частино 2 статті 610 КПК України.
З доданих до клопотання документів вбачається, що вироком Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1, частиною 1 статті 228 КК РФ і призначено йому покарання: за частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ у виді 15 років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу; за частиною 1 статті 228 КК РФ у виді 1 року позбавлення волі.
За сукупністю злочинів на підставі частини 3 статті 69 КК РФ шляхом часткового складання покарань остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначено покарання у виді 15 років 1 місяця позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишений без змін взяття під варту.
Відповідно до апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016 вирок Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 відносно ОСОБА_4 змінено: - виключено із засудження ОСОБА_4 за частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ кваліфікуючі ознаки «з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»)», а також «групою осіб за попередньою змовою»; - пом`якшено ОСОБА_4 покарання за частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ до 14 років позбавлення волі. Із застосуванням частини 2 статті 69 КК України за сукупністю злочинів, передбачених частиною 1 статті 228 КК РФ і частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ, за принципом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_4 до відбуття 14 років 1 місяць позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.
Згідно з вироком Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.
ОСОБА_4 , маючи умисел, на незаконний збут наркотичних засобів і психотропних речовин, в особливо великому розмірі, приблизно 01.02.2016 в ранковий час, більш точної дати та часу в ході попереднього слідства не встановлено, прибув з території р. Україна в м.Подольськ Московської області, де в період часу з 01.02.2016 по 25.03.2016, точного часу не встановлено, скоїв злочин, пов`язаний з незаконним збутом наркотичних засобів - похідного N-метилефедрона, похідного метилового ефіру 3-метил-2-(1-пентил-1 Н-індазол-3-карбоксамід) бутанової кислоти, мефедрону, похідного N-(1-карбамоіл-2метилпропіл)-1-пентилlN-індазол-З-карбоксаміду, у великому та особливо великому розмірах, психотропної речовини амфетамін, у великому розмірі, в тому числі, за допомогою «закладок» на території м. Оренбург, при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, в особливо великому розмірі, приблизно 20.02.2016 в денний час, більш точної дати і часу не встановлено, отримавши від невстановленої в ході попереднього слідства особи під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », адресу з місцем закладки великої партії наркотичних засобів - похідного N-метилефедрона, похідного метилового ефіру 3-метил-2-(1-пентил-ІНіндазол-3-карбоксаміду) бутанової кислоти, мефедрону, похідного N-(1-карбамоіл-2метилпропіл)-1-пентилlN-індазол-З-карбоксаміду у великому та особливо великому розмірах, психотропної речовини амфетамін, у великих розмірах прибув за вказаною адресою «траса Казань-Уфа» від м. Оренбург на відстані 20-22 км. за поворотом на Джанетовку біля стовпчику «Лісництво» на глибині 20-25 см. під снігом пакет», де придбав у невстановленої в ході попереднього слідства особи шляхом закладки, в зазначеному місці, вищевказані наркотичні засоби і психотропні речовини, невстановленої маси.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів, в особливо великому розмірі, ОСОБА_4 , забравши вищевказані наркотичні засоби і психотропні речовини, за вказівкою невстановленої в ході попереднього слідства особи під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до 20.02.2016, більш точної дати судом не встановлено, на невстановленому автомобілі прибув в м. Оренбург, де, орендував у невстановленої особи квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігав у ній вищевказані наркотичні засоби і психотропні речовини з метою подальшого збуту особам, що вживають наркотичні засоби і психотропні речовини.
В продовження свого злочинного наміру ОСОБА_4 за вказівкою невстановленої особи під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з метою збуту наркотичних засобів особам, що вживають наркотичні засоби на території м. Оренбург, перебуваючи в вищевказаній квартирі, розфасував за допомогою раніше придбаних ваг, в поліетиленові пакетики, згідно з довідкою про дослідження № 3/257 від 25.03.2016, згідно висновку експерта № 2/501 від 28.03.2016, згідно висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016 наркотичні засоби похідного N-метилефедрона, в кількості 76 штук, загальною масою 1195,301 грама, в особливо великому розмірі, похідного метилового ефіру 3-метил-2-(1-пентіл-1Н-індазол-3-карбоксамід) бутанової кислоти, в кількості 4 штуки, загальною масою 409,079 грама, у великому розмірі, мефедрону, в кількості 1 штуки, загальною масою 127,360 грама, у великому розмірі, похідного N-(1-карбамоїл-2-метилпропіл)-1-пентил-1N-індазол-3-карбоксаміду, в кількості 1 штуки, загальною масою 44,200 грама, у великому розмірі, психотропної речовини амфетаміну, в кількості 5 штук, загальною масою 12,712 грама, у великому розмірі.
Однак довести до кінця свої злочинні дії не встиг із незалежних від нього обставин, оскільки 25.03.2016, приблизно о 12:00 годині, по Ставропольському району Самарської області, розташованому на трасі М-5 Челябінськ-Москва с. Зеленовка Ставропольського району Самарської області співробітниками ДПС ОГІБДД О МВС Росії по Ставропольському району Самарської області був зупинений автобус марки «Пежо» державний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_6 , необізнаного про злочинні дії ОСОБА_4 , в якому в якості пасажира знаходився ОСОБА_4 з цивільною дружиною ОСОБА_7 .
В ході особистого огляду ОСОБА_7 , у внутрішній кишені дамської сумки чорного кольору, що знаходилася при ній і в ході огляду місця події, в пакеті синього кольору з написом жовтого кольору «Metro», що належить ОСОБА_4 , були виявлені і вилучені речі, що належать ОСОБА_4 : електронні ваги в кількості двох штук, на яких згідно висновку експерта № 3/504 від 06.04.2016 виявлені сліди похідного N метилефедрона (масою не менше 0,001 грама), а також розфасовані в пакетики із замками фіксаторами, з прозорого незабарвленого полімерного матеріалу і згортки з нефарбованого полімерного матеріалу, згортки з нефарбованого полімерного матеріалу, обгорнутих ізоляційними стрічками приготовані ОСОБА_4 для подальшого збуту: речовини загальною масою 1194.449 грама (об`єкти №№ 1-29, №№ 37-39, № 41, №№ 43-71, №№ 74-84, яка має у своєму складі, згідно висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016 наркотичну речовину - похідного N-метилефодрону масою 98,740 г., 98,647 г., 98,470 г., 31,580 г., 0,390 г., 0,435 г., 0,270 г., 51,460 г., 0,851 г., 1,790 г., 0,900 г., 0,819 г., 0,777 г., 0,828 г., 0,914 г., 0.734 г., 0,835 г., 1,118 г., 1,100 г., 1,237 г., 1,270 г., 0,945 г., 1,800 г., 0,930 г., 0,964 г., 1,098 г., 1,156 г., 0,994 г., 2,002 г., 89,060 г., 46,910 г., 101,220 г., 91,605 г., 0,901 г., 99,160 г., 99,520 г., 101,380 г., 132,590 г., 0,488 г., 0,909 г., 0,560 г., 0,464 г., 0,925 г., 0,467 г., 0458 г., 2,427 г., 0,357 г., 0,472 г., 0,765 г., 0,974 г., 0,833 г., 1,020 г., 1,003 г., 0,652 г., 0,877 г., 0,820 г., 0,850 г., 0,875 г., 0,803 г., 0,761 г., 1,030 г., 0,845 г., 0,917 г., 0,495 г., 0,462 г., 0,466 г., 0,473 г., 0,906 г., 0,499 г., 0,907 г., 0,978 г., 0,428 г., 0,9808 г., а також згідно довідки про дослідження № 3/257 від 25.03.2016, згідно висновку експерта № 2/501 від 28.03.2016 наркотичний засіб - похідне N-метилефедрону масами 0,974 г.; 1,001 г., в особливо крупно розмірі; речовини, загальною масою 409,079 г. (об`єкти №№ 34-36 та № 85), що містять в своєму складі згідно висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016 похідний наркотичний засіб метилового ефіру 3-метил-2-(1пентіл-1Н-індазол-3-карбоксамід) бутанової кислоти, масою 186,810 г.; 4,908 г.; 4,900 г.; 212,461 г. у великому розмірі; речовина масою 127,360 г. (об`єкт № 40), що містить в своєму складі згідно з висновком експерта № 2/499 від 02.04.2016 наркотичний засіб мефедрон, у великому розмірі; речовина масою 44,200 г. (об`єкт № 42), що містить в своєму складі згідно висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016 похідне наркотичного засобу N-(1-карбамоіл-2-метилпропіл)-1-пентіл-1N-індазол-3-карбоксаміду, у великому розмірі; речовини, загальною масою 12,712 г. (об`єкти №№ 30-33, №№ 72-73), що містять в своєму складі згідно висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016 психотропну речовину амфетамін, масою 7,660 г., 1,080 г., 1,183 г., 1,000 г.; 0,549 г., 1,240 г. у великому розмірі. Всього, згідно довідки про дослідження № 3/257 від 25.03.2016, висновку експерта № 2/501 від 28.03.2016, висновку експерта № 2/499 від 02.04.2016, було виявлено та вилучено наркотичні засоби і психотропні речовини, які включені до Списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, що підлягають контролю в Російській Федерації від 30.06.1998 № 681 (зі змінами та доповненнями), приготованих ОСОБА_4 для подальшого збуту: похідне N-метилефедрону загальною масою 1194,449 грама, що відповідає особливо великому розмірі, похідне метилового ефіру 3-метил-2-(1-пентіл-1Н-індазол-3-карбоксамід) бутанової кислоти загальною масою 409,079 грама, що відповідає великому розміру, мефедрон загальною масою 127,360 грама, що відповідає великому розміру, похідне N-(1карбамоїл-2-метилпропіл)-1-пентил-1N-індазол-3-карбоксаміду загальною масою 44,200 грама, що відповідає великому розміру, психотропну речовину - амфетамін загальною масою 12,712 грама, що відповідає великому розмірі.
Він же, маючи умисел, на незаконне придбання, зберігання, без мети збуту наркотичного засобу в значному розмірі, свідомо знаючи, що наркотичні засоби заборонені у вільному обігу на території РФ, при здійсненні вищевказаного злочину, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів, перебуваючи в вищевказаній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після того, як розфасував за допомогою раніше придбаних ваг в поліетиленові пакетики вищевказані наркотичні засоби, придбані для подальшого збуту особам, що вживають наркотичні речовини, незаконно придбав шляхом вилучення частини наркотичного засобу, що містить в своєму складі, згідно довідки про дослідження № 3/256 від 25.03.2016 і висновку експерта № 2/500 від 02.04.2016 наркотичний засіб - похідне N-метилефедрона масою 0,852 грама, який відноситься до значного розміру, даний засіб він загорнув у фрагмент паперу в клітинку і помістив в праву кишеню своїх джинсових штанів, де зберігав без мети збуту, для особистого вживання до 14:00 години 25.03.2016.
25.03.2016, приблизно о 12:00 годині по Ставропольському району Самарської області, на трасі М-5 Челябінськ-Москва с. Зеленовка був зупинений автобус марки «Пежо» державний номер « НОМЕР_1 » під керуванням водія ОСОБА_6 , в якому співробітниками ДПС ОГІБДД О МВС Росії по Ставропольському району Самарської області був затриманий ОСОБА_4 , який перебував як пасажир. В ході особистого огляду останнього з правої кишені його джинсових штанів, було виявлено та вилучено згорток з фрагмента паперу в клітинку з речовиною у вигляді порошку і кристала білого кольору, що містить в своєму складі, згідно довідки про дослідження № 3/256 від 25.03.2016 та висновку експерта № 2/500 від 02.04.2016 наркотичний засіб - похідне N-метилефедрона масою 0,852 грама, в значному розмірі.
Частиною 1 статті 228 КК РФ передбачена кримінальна відповідальність за незаконне придбання, зберігання, перевезення, виготовлення, переробку без мети збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в значному розмірі, а також за незаконне придбання, зберігання, перевезення без мети збуту рослин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, чи їх частин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, в значному розмірі.
Частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ передбачена кримінальна відповідальність за замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені в особливо великому розмірі, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від цієї особи обставин.
Вказані дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, є кримінальними злочинами згідно із законодавством України.
Відповідно до вимог частини 3 статті 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При цьому, суд звертає увагу на те, що при визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_4 в Україну, слід враховувати вимоги частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_4 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.
У зв`язку з цим слід зазначити, що частина 3 статті 30 КК РФ відповідає частині 1 статті 15 КК України, а тому з урахуванням правил частини 3 статті 68 Кримінального кодексу України (далі КК України), особам, яким призначається покарання за вчинення замаху на злочин, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що з огляду на остаточну міру покарання, яка призначена російськими судами до відбуття ОСОБА_4 у виді 14 років 1 місяця позбавлення волі, буде суперечити вимогам частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду.
За таких обставин суд враховує думку, висловлену в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 (із наступними змінами) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до якої злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.
Тому суд вважає за необхідне визнати, що частина 1 статті 228 КК РФ відповідає частині 1 статті 309 КК України, а частина 3 статті 30 частина 5 статті 228.1 КК РФ відповідають частині 3 статті 307 КК України.
Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Санкція частини 3 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до положень частини 1 статті 70 КК України при сукупності злочинів суд призначає покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно частини 2 статті 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупності злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Злочин, передбачений частиною 3 статті 307 КК України, є умисним та за класифікацією злочинів, визначеною у статті 12 КК України, особливо тяжким.
У відповідності до частини 2 статті 63 КК України максимальний строк покарання у виді позбавлення волі встановлено у п`ятнадцять років.
Також суд враховує положення пункту 1) частини 4 статті 610 КПК України, відповідно до якого при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
За таких обставин, на підставі вимог частини 4 статті 610 КПК України при приведенні вироку суду відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, суд при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі за частиною 1 статті 309 КК України, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання. А тому суд вважає можливим застосовувати до засудженого ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, враховуючи, що його було засуджено за частиною 1 статті 228 КК РФ до 1 року позбавлення волі.
В той же час при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі за частиною 3 статті 307 КК України, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, суд враховує, що за кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 307 КК України, визначено максимальний строк позбавлення волі 12 років, який є меншим, ніж призначений ОСОБА_4 вироком російського суду у виді 14 років позбавлення волі, а тому суд, на підставі пункту 1) частини 4 статті 610 КПК України, визначає строк позбавлення волі за частиною 3 статті 307 КК України з урахуванням максимального строку, передбаченого частиною 2 статті 63 КК України та вважає можливим застосовувати до засудженого ОСОБА_4 покарання за частиною 3 статті 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років, враховуючи, що його було засуджено за частиною 3 статті 30 частиною 5 статті 228.1 КК РФ до 14 років позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_4 вироком Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016 не було призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд при приведенні вироку російського суду у відповідність із законодавством України не може застосувати до засудженого ОСОБА_4 обов`язкове додаткове покарання за частиною 3 статті 307 КК України конфіскацію майна.
Тому, з огляду на викладене, при приведенні вироку відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, наявні підстави для застосування вимог частин 1 і 2 статті 70 КК України, - тобто призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у межах максимального строку, встановленого для покарання у виді позбавлення волі в частині 2 статті 63 КК України та не застосування обов`язкового додаткового покарання конфіскації майна.
Відповідно до вироку Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016 строк відбуття покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з 13.10.2016. Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 час його фактичного тримання під вартою з 26.03.2016 по 13.10.2016 включно.
Вирок Ставропольського районного суду Самарської області від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду від 13.12.2016 відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 13.12.2016.
Виходячи з вимог частини 5 статті 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) в строк покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.03.2016 по 13.12.2016 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 14.12.2016 на підставі частини 5 статті 72 КК України зараховувати відбуття покарання як день за день.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 602-610 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку Ставропольського районного суду Самарської області Російської Федерації від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду Російської Федерації від 13.12.2016 відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Ставропольського районного суду Самарської області Російської Федерації від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду Російської Федерації від 13.12.2016 відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.
Визнати, що частина 1 статті 228 Кримінального кодексу Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Ставропольського районного суду Самарської області Російської Федерації від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду Російської Федерації від 13.12.2016, - відповідає частині 1 статті 309 Кримінального кодексу України.
Визнати, що частина 3 статті 30 частина 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Ставропольського районного суду Самарської області Російської Федерації від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду Російської Федерації від 13.12.2016, - відповідають частині 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Ставропольського районного суду Самарської області Російської Федерації від 13.10.2016 з урахуванням апеляційної ухвали Судової колегії у кримінальних справах Самарського обласного суду Російської Федерації від 13.12.2016 визначити покарання:
- за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України та на підставі частини 2 статті 63 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років без конфіскації майна.
На підставі частин 1 і 2 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 13.12.2016.
На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в редакції від 26.11.2015) в строк покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.03.2016 по 13.12.2016 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 14.12.2016 рахувати строк відбуття покарання - як день за день.
Ухвала може бути оскаржена Міністерством юстиції України, засудженим ОСОБА_4 та прокурором через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1