Провадження №1-кс/760/4771/18
Справа №760/8180/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 (чинна з 04.06.2014) КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 (чинна з 04.06.2014) КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення детектива, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 24.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003150, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 (чинна з 04.06.2014) КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.03.2018 року, приблизно о 03:35 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Протасів Яр, 39А, будучи зупиненим працівниками Національної поліції України за порушення правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на дачу службовій особі Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України неправомірної вигоди за не вчинення службовими особами органів Національної поліції України в його інтересах дій з використанням наданих їм службового становища, достовірно знаючи, що інспектор роти №6 батальну №3 полку №1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_6 (надалі інспектор ОСОБА_6 ) є службовою особою органів Національної поліції України до посадових обов`язків якого входить робота, пов`язана з вжиттям до правопорушників заходів адміністративного впливу, не бажаючи складання відносно нього матеріалів адміністративного правопорушення та маючи на меті ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи неодноразово попередженим службовими особами УПП у м. Києві ДПП НП України про те, що за дачу службовій особі неправомірної вигоди передбачає кримінальну відповідальність, передав інспектору ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень НБУ, поклавши їх через вікно на праве переднє пасажирське сидіння службового автомобіля Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому сидів ОСОБА_6 .

Виявивши грошові кошти, інспектор ОСОБА_6 вчинив дії, направлені на припинення протиправних дій ОСОБА_5 шляхом обмеження доступу до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме службового автомобіля Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , викликав слідчо-оперативну групу Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві та письмово доповів про цей факт безпосередньому керівнику.

В подальшому, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, під час проведення працівниками Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві, за адресою м. Київ, вул. Протасів Яр, 39А, огляду місця події, а саме службового автомобіля Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 , на правому передньому пасажирському сидінні виявлено грошові кошти в загальній сумі 800 гривень НБУ, зокрема 4 банкноти номіналом 200 грн. з наступними серійними номерами: УХ9571896, СМ6691260, ЕЄ7730520, які в подальшому в присутності ОСОБА_5 та понятих вилучено до спец пакету №3514303.

Вказані грошові кошти зі слів учасників огляду є предметом переданої ОСОБА_5 працівникам Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП України неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 (чинна з 04.06.2014) КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 4 років є злочином середньої тяжкості.

Зазначені грошові кошти підтверджують факти вчинення дій, у зв`язку з чим у слідчого виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вище перелічені грошові кошти, які визнані постановою слідчого речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003150.

Таким чином у ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні вказаних речових доказів шляхом накладення арешту на майно.
В зв`язку із зазначеним слідчим просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно підлягає арешту, оскільки слідчим було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучені протоколом огляду місця події від 24.03.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр, 39А, в службовому автомобілі Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 грошові кошти в загальній суму 800 гривень НБУ, зокрема 4 банкноти номіналом 200 грн. з наступними серійними номерами: УХ9571896, СМ6691260, ЕЄ7730520, які належать ОСОБА_5 .
Визначити порядок виконання ухвали про арешт майна наступним чином: зобов`язати будь-яку особу, у володінні та/або користуванні якої перебуває зазначене майно, на яке цією ухвалою накладено арешт, невідкладно після надання цій особі детективом або прокурором ухвали про арешт майна передати зазначене майно органу досудового розслідування та надати останньому у письмовому вигляді інформацію про виконання ухвали про арешт майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення
Слідчий суддя ОСОБА_1