Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/144/2013 Справа №641/3916/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника КЗОЗ ОПЛ № 3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання дільничного лікаря психіатра КУОЗ « ХГПНД № 3» ОСОБА_4 про подовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В
18.04.2013 року дільничний лікар психіатр КУОЗ « ХГПНД № 3» ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те,що постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.03.2012 року в порядку ст.. 95 КК України, ст.. 422 КПК України ( в редакції 1960 року) ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєні злочину за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 296 КК України призначені примусові заходи медичного характеру у вигляді стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку із звичайним режимом нагляду. На підставі цього, ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в стаціонарі 14 П/О ХОКПЛ № 3 з 03.04.2012 року по 05.10.2012 року з діагнозом: шизофренія, параноідная форма, непереривний тип течії. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2012 року ОСОБА_5 були змінені мери медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування із звичайного режиму нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем мешкання. З 12.10.2012 року пацієнту ОСОБА_5 амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку за місцем проживання надавалася комунальним закладом охорони здоров,я « Харківським міським психоневрологічним диспансером № 3». За шість місяців психічний стан хворого залишається нестабільним, періодично простежувалася галлюцинаторна симптоматика у вигляді « голосів» неприємного змісту. В диспансер приходив регулярно, щомісячно оглядався лікуючим лікарем психіатром, отримував лікування згідно клінічним протоколам. Соціально небезпечних дій, за вказаний період, не здійснював, приводів до міліції не мав. Однак, при огляді ВКК КУОЗ « ХГПНД № 3» був встановлений психічний статус хворого, який виражений в нестабільній, неадекватній поведінці: міміка маловиразна, емоціонально знижен, мислення паралогічне, маячні ідеї активно не висловлює, однак є галюцинації у вигляді голосів, повністю переживання не розкриває,критика до вчинення правопорушення та стану свого здоров,я формальна.
В судовому засіданні представник КЗОЗ ОПЛ № 3 ОСОБА_4 підтримала клопотання в повному обсязі.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, представника КЗОЗ « ХГПНД № 3», вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 14.03.2012 року в порядку ст.. 95 КК України, ст.. 422 КПК України ( в редакції 1960 року) ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєні злочину за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 296 КК України призначені примусові заходи медичного характеру у вигляді стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку із звичайним режимом нагляду.
Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2012 року ОСОБА_5 були змінені мери медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування із звичайного режиму нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем мешкання.
З 12.10.2012 року пацієнт ОСОБА_5 перебуває на лікуванні за місцем проживання в Комунальному закладі охорони здоров,я « Харківський міський психоневрологічний диспансеро № 3».
Згідно з висновком акту № 18 від 09.04.2013 року про психіатричний огляд особи комісія лікарів психіатрів вважає за необхідне продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу на шість місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування медичного характеру, не є обов,язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу ( лікаря психіатра), який обгрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу ( лікар психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Керуючись ст..ст. 512,514 КПК України, ст..95 КК України, ст.. 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», суд-

У Х В А Л И В
Подання дільничного лікаря психіатра КУОЗ « ХГПНД № 3» ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги строком на шість місяців.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1