Справа № 638/4007/16-к
Провадження № 1-кп/638/688/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 24.02.2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 1999 року народження та 2010 року народження, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування 01.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що дізнавшись про проведення на пл. Свободи в м. Харкові масових заходів в підтримку Європейської інтеграції України, вирішив завадити їх проведенню шляхом прийняття активної участі у масових заворушеннях, спрямованих на насильство відносно учасників вказаної громадської акції. 13.04.2014 року в період часу з 12.00 год. до 15.00 год. ОСОБА_5 прибув на пл. Свободи в м. Харкові, де об`єднавшись із іншими невстановленими співучасниками, придбав за невстановлених обставин дерев`яну палицю, яку в подальшому мав намір використати для спричинення тілесних ушкоджень активістам руху на підтримку Євроінтеграції. Маючи намір на активну участь у масових заворушеннях, спрямованих на вчинення насильства над особами, із застосуванням предмету, що заздалегідь був заготовлений для вчинення правопорушення, як зброя - дерев`яна палиця, ОСОБА_5 близько 15.00 год., прибув до будинку АДРЕСА_2 , після чого, разом із іншими невстановленими особами, спустився в підземний тунель станції метро «Університет», поблизу входу № 1 та № 2, де в той час знаходились прихильники Європейської інтеграції України. ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці, разом із іншими особами , почали застосовувати насильство проти групи людей, які на своєму одягу носили українські державні символи. ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці на сходах виходу зі станції метро «Університет», поблизу буд. №37/1 по вул.Сумській в м. Харкові, проявляючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи із особливою зухвалістю, з метою приниження особистості потерпілого, наніс не менше 2 ударів ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_6 , який на той час після отримання тілесних ушкоджень від інших учасників масових заворушень намагався піднятися зі сходів. ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, два рази ударив у спину ОСОБА_6 дерев`яною палкою, після чого прибулі на місце представники «Червоного хреста» та завадили ОСОБА_5 у його намірі продовжити застосовувати насильство до потерпілого ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 294 КК України.
03.06.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено вирок у даному кримінальному провадженні, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України і призначено йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді 6 (шести) років позбавлення волі. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установі попереднього ув`язнення з 01 лютого 2016 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням змін, що набрали чинності згідно із Законом України від 26.11.2015 року №838-VIIІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання").
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року оскаржено стороною захисту та ОСОБА_5 в апеляційному порядку.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб, тобто до 03.07.2017 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження та судового слідства в суді першої інстанції та в апеляційному суді Харківської області, продовжують існувати, знаходячись на волі обвинувачений може виливати на свідків, крім того , буде мати можливість переховуватися від суду. Більш м"який запобіжний захід може негативно вплинути на розгляд кримінального провадження.
Сторона захисту та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому що ризиків не існує , відсутні підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватися від суду , впливати на свідків. Пояснили, що обвинувачений має родину, постійне місце проживання в м. Харкові.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства та судового розгляду було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
01.02.2016 року стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України, ухвалами суду продовжено строк тримання під вартою.

Вироком суду від 03.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.05.2017 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання в кримінальному правопорушенні, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність відомостей про наявність таких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу останнього, який згідно даних обвинувального акту не судимий, до моменту затримання офіційно не працював, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, одружений, має утриманців , існує неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить сторона захисту та обвинувачений , суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до 60 діб.
Стороною захисту та обвинуваченим не наведено доказів щодо того, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати на час розгляду вказаного клопотання або втратили свою актуальність Суд враховує також той факт, що ще не допрошено учасників кримінального провадження, які були визначені органом досудового слідства та на яких може вплинути обвинувачений, у разі знаходження на свободі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 29 жовтня 2017 року, тобто до 27 грудня 2017 року.
Клопотання обвинувачено та захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1