Справа № 521/768/18
Номер провадження:1-кс/521/353/18
УХВАЛА

26 січня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000083 від 12.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що 12.01.2018 року приблизно о 16 годині, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по Київському шосе, біля будинку №1/3, на регульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого останній. отримав тілесні ушкодження.
За даним фактом 12.01.2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

12.01.2018 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 , який був вилучений та після огляду направлений на майданчик тимчасового утримання ДП «Інформ-Ресурси» МВС України № 1 м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-А.
Вказаний автомобіль, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, віднесений до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди, в ході досудового слідства виникла необхідність здійснити детальне дослідження вищезазначеного автомобіля за участю спеціалістів в галузі авто техніки та трасології та накладені на нього арешту з метою збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автомобіль марки «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 підпадає під ознаки іншого володіння особи та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2017 року Територіальним сервісним центром №5142, належить ОСОБА_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, однак вказав про можливість передачі транспортного засобу власнику на відповідальне зберігання у зв`язку з тим, що автомобіль вже оглянутий відповідними спеціалістами.

Власник майна в судове засідання не викликався.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки прокурором доведена необхідність застосування арешту майна.

Так, частиною 1 статті 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

П.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Як встановлено в судовому засіданні власником автомобіля марки «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000083 від 12.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною розпорядження на автомобіль марки «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2017 року Територіальним сервісним центром №5142, належить ОСОБА_5 .

Автомобіль марки «Mitsubishi L200», р/н НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання з можливістю користування ОСОБА_5 , попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1