№ 336/4237/16 к
Пр. 1 кп/336/343/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .
08 грудня 2017 р.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя , громадянина України , українця, який має середню освіту, не працевлаштованого , без місця реєстрації, фактично мешкаю чого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 04.09.2006 р. Хортиць ким районним судом м. Запоріжжя ч.2 ст .186 , 304 КК України до покарання в вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст .75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. ;
2.23.03.2009 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст .185. ч.3 ст. 185 , ч.1 ст .70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно ст 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
3. 13.02.2012 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, згідно ст 71 КК України частково приєднано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2009 р, за ч.1, 3 ст 185 КК України та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки6 міс, по ч.2 ст. 186 КК України визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 міс. позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. Апеляційним судом Запорізької області 07.05.2012 р. вирок від 13.02. 2012 р. змінено керуючись ч.4 ст 70 КК України , визначено покарання у виді 4 років 6 міс. позбавлення волі, згідно ст 71 КК України визначено покарання 5 років позбавлення волі , звільнено 30.09.2014 р. по відбуттю покарання;
4. 16.04.2015 р. Хортиць ким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 міс. Згідно ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік;
5.25.05.2015 р. Хортиць ким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
6. 26.05.2016 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.2 ст 15 ч.3 ст 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 міс . ;
7.30.06.2016 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Згідно ч.4 ст 70 КК України з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2016 р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 міс ;
-.03.08.2016 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст 185, ч.3 ст 185 КК України , ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016 р. до 4 років 1 міс. позбавлення волі;
У скоєнні злочину, передбаченногоч.2 ст. 185 КК України , суд-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 ,, обвинувачується в тому , що будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, судимість за яких не знята та не погашена в встановленому законом порядку , на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
12 .02.2016 р. приблизно о 11 год. 25 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись за адресою м. Запоріжжя , вул. Деповська , напроти будинків 79А та 79, шляхом вільного доступу, переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає із тепломережі , за допомогою металевих кусачок , таємно викрав одну ділянку кабелю телефонного мідного марки ТППеп 20х2х0,4 довжиною 145 м., вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком» Запорізької філії , складає 905 грв.94 коп., чим спричинив матеріальну шкоду зазначеному підприємству.
23.02.2016 р. приблизно о 13 год.20 хв.. ОСОБА_6 ,, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна , діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись за адресою м. Запоріжжя вул. Магістральна навпроти будинків 5 та 9 , шляхом вільного доступу, переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає , із телефонного каналізаційного колодзю за допомогою металевих кусачок , таємно викрав одну ділянку кабелю телефонного мідного марки ТППеП 10х2х0,4 довжиною 79 м., вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком» Запорізької філії складає 265 грв.52 коп., чим спричинив матеріальну шкоду зазначеному підприємству .
01.04.2016 р. приблизно о 23 год.34 хв.. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на трасі Москва-Сімферополь , навпроти училища № 29 по вул. Краснова м. Запоріжжя , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, із телефонного каналізаційного колодязю, за допомогою металевих кусачок таємно викрав дві ділянки кабелю телефонного мідного марки ТППеП 200х2х0.4 довжиною 15 м. кожна, загальною довжиною 30 м… вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком « Запорізької філії , складає 1595 грв.55 коп, одну ділянку кабелю телефонного мідного марки ТППеп 1900х2 х0.4 довжиною 15 м., вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком « Запорізької філії складає 395 грв., 47 коп., на загальну суму 1991 грв. 02 коп.. чим спричинив матеріальну шкоду зазначеному підприємству.
03.04.2016 р. приблизно о 04 год.19 хв. , ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотиві, знаходячись за адресою м. Запоріжжя вул. Вороніна , у підвалу будинку № 29 , шляхом вільного доступу, переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевих кусачок, таємно викрав одну ділянку кабелю телефонного мідного марки ТППеП 100Х2Х0.4 довжиною 110 м., вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком» Запорізької філії складає 2900 грв15 коп, чим спричинив матеріальну шкоду зазначеному підприємству.
03.04.2016 р. приблизно о 22 год, 50 хв., ОСОБА_6 ,, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись на перехресті вул. Памирська 110 Владивостоцька м. Запоріжжя , шляхом вільного доступу. Переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає, із телефонного каналізаційного колодязю, за допомогою металевих кусачок, таємне викрав одну ділянку кабелю телефонного мідного марки ТППеП 400х2х0.4 довжиною 7 метрів, вартість якого згідно довідки Публічного акціонерного товариства « Укртелеком» Запорізької філії , складає 703 грв.88 коп, чим спричинив матеріальну шкоду зазначеному підприємству.
Обвинувачений свою вину не визнав, пояснив, що дані правопорушення не скоював, просить його виправдати .
Представник потерпілого в судовому засіданні свою позовну заяву підтримав.
В судовому засіданні прокурором заявлялось клопотання про допит зі сторони обвинувачення свідка ОСОБА_7 , який пояснив у судовому засіданні , що знайом з ОСОБА_6 , той здавав у нього мідну проволоку на протязі з лютого по травень 2016 р. У лютому 2016 р. здавав проволоку два рази, дати не може пригадати.
-свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 10.05 2016 р. його з дружиною на вулиці слідчий попрохав бути потятим про проведенні слідчих дій. Вони з дружиною пройшли до кабінету слідчого , де знаходився чоловік, який в їх присутності опізнав по фотознимкам іншого чоловіка. Коли проходили через чергову частину слідчого відділу , їх не записували.
свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працює майстром в ПАТ «Укртелеком» , його визивають завжди , коли крадуть кабелі. В його обов`язки входить встановити які кабеля вкрадені, скільки та яка шкода нанесена підпрємству.
В ході дослідження письмових та речових доказів , наданих стороною обвинувачення , судом встановлено наступне :
Згідно до ч.1 ст. .214 КПК України слідчий прокурор невідкладно , але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення , зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування
Таким чином судом встановлено із матеріалів кримінального провадження , що епізодам від 12.02.2016 р та 01.04.2016р. до реєстру внесені не були, а відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.
Відповідно до зазначеного , обвинуваченню ОСОБА_6 по епізодам 12.02.2016 р. та 01.04.2016 р. вважає невинуватим оскільки досудового розслідувана по даним фактам не проводилось, докази по цими епізодами відсутні
Органом досудового розслідування пред`явлено ОСОБА_6 підозру у скоєнні злочину 03.04.2016 р. о 04 год. 19 хв. за адресою м. Запоріжжя вул. Вороніна 29 та 03 04. 2016 р. о 22 год. 50 хв. за адресою м. Запоріжжя вул. Памирська 110 Владивостоцька за ч.2 ст 196 КК України .
Судом були досліджені докази скоєння обвинуваченим крадіжок 03.04 2017 р відповідно до наданих обвинуваченням доказів у виді витягів із Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення / л. с 142 та 143 / а також заяви ПАТ « Укртелекома» про суму нанесеної шкоди , був допитаний свідок ОСОБА_9 ,, який пояснив , що ним було виміряно та вказана довжина вкраденого кабелю .
Інших доказів обвинуваченням суду про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вказаних злочинів 03.04.2017 р. суду надано не було,
Відповідно до п.2 ч.1 ст 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини , мотив і мета вчинення кримінального правопорушення .
Відповідно до п.1 ст 92 КПК України обов`язок доказування обставин , покладається слідчого , прокурора.
Відповідно до вимог ст. 84, 85,86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку , на підставі яких слідчий , прокурор , слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин , що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання,речові докази , документи, висновки експертів .
При цьому докази у кримінальному провадженні повинні відповідати вимогам належності та допустимості.
Належними є докази , які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин ,які мають значення для кримінального провадження , а також достовірність чи недостовірність , можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим , якщо він отриманий у порядку , встановленому цим кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень , на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд, проаналізував надані суду докази про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 по епізодам від 12.02.2016 р. , 01.04 2016 р.. 03.04.2016 р. визнає , що його вина обвинуваченням не суду доведена , а обвинувачений судом визнається невинуватим.
Вивчивши матеріали справи кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , суд приходить до висновку , що окремі докази зібрані з істотним порушенням кримінального процесуального закону , на підставі ст. 86 КПК України не можуть вважатися допустимими та не можуть бути використані судом як доказ винуватості особи у скоєнні злочину.
Зокрема, в судовому засіданні обвинуваченням надано суду протоколи огляду місця пригоди від 17.02.2016 р. від 04.04.2016 р. та 23.02.2016 р.
Протоколи огляду від 17.02.2016 р. та 04.04 2016 р. не можуть бути доказом по даній справі, оскільки у обвинувальному акті відсутні такі дати скоєння злочинів , по яким обвинувачується ОСОБА_6 . Підозра по цим датам ОСОБА_6 не пред`являлася.
Суд вважає , що вказані протоколи огляду не є належними доказами по даному кримінальному провадженню.
В якості доказу винуватості обвинуваченого суду надано протокол огляду місця пригоди від 23.02.2016 р. з фото таблицею , а також якості доказу вини обвинуваченого ОСОБА_6 обвинувачення надало суду протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2916 р., в якому свідок ОСОБА_10 впізнав по знімкам обвинуваченого ОСОБА_11 і у присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , пояснив , що він впізнав обвинуваченого як особу , яка в період часу з 20 числа лютого 2016 р. по травень місяць періодично продавав йому мідну проволоку. Свідок ОСОБА_7 підтвердив даний факт у судовому засіданн
В судовому засіданні сторона захисту надала суду відповідь Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області , в який вказується , що 10.05.2016 . осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_12 фактично по книзі відвідувачів не встановлено, а також встановлено, що свідок ОСОБА_7 по книзі проходив 11.05.2016 р. до оперуповноваженого СКП Шевченківського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 10.052016 р. у книзі відвідувачів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не значиться.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_8 був присутній при пред`явленні особи для впізнання за фотографіями 10.05.2016 р., їх з дружиною на вулиці запросив слідчий у якості понятих для проведення слідчих дій. В їх присутності свідок впізнав кого-то по фотографії, у черговій частині відділу їх не реєстрували.
Підсумовуючи вишевикладене . суд дійшов до висновку , протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам є належним доказом винуватості обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає , що епізод по обвинуваченню ОСОБА_6 за 23.02.2016 р. доказаним в судовому засіданні і кваліфікує його дії за ч.2 ст 185 КК України як таємне викрадання чужого майна / крадіжка/ повторно.
Відповідно до ч.1 ст 337 КПК України ,судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі доказів , наданих суду сторонами кримінального провадження.
Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом , який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення , вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Ст. 62 Конституції України гарантує , що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може буди піддана кримінальному покаранню , доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.
За таких обставин суд вважає , що стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_14 до скоєння інкримінованого злочину, у зв`язку з чим останнього належить виправдати.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення , зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть використані як доказ факту чи обставин , що встановлюються під час кримінального провадження , в тому числі предмети , що були об`єктом кримінального протиправних дій , гроші , цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речові докази у кримінальному провадженні можуть з`являтися внаслідок їх надання сторони кримінального провадження або самостійного вилучення стороною кримінального провадження таких доказів.
При цьому як вказує ст 100 КПК України речовий доказ або документ , наданий добровільно або на підставі судового рішення , зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження , якій наданий речовий доказ або документ , зобов`язана зберігати їх у стані , придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази , які отримані або вилучені слідчим , прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України.
Речові докази по справі відсутні.
Відповідно до ч.4 ст 70 КПК України, передбаченими ч.1-3 цієї статті , призначається покарання , якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочину , вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання , остаточно призначеного за сукупністю злочинів , зараховується покарання , відбуте або частково за попереднім вироком.
Керуючись ст. 368, 369, 373, 374 КПК України , суд-
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст 185 КК України по епізоду від 23.02.2016 р. визнати винуватим та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.
В порядку ст. 4 ст. 70 КК України к призначеному покаранню суд шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначає покарання за попереднім вироком від 03 .08.2016 р., остаточно покарання призначено у виді 4 років 1 міс позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку : один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі з 30.06 2016 р. по 21.06.2017 р. .
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства « Укртелеком « Запорізької сили 265 грв.52 коп.
Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасники судового провадження , які не були присутні в судовому засіданні , копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя .
Суддя ОСОБА_1 .