УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що в провадженні ГСУ СБ України перебуває кримінальне провадження №0000323 від 25.08.2017 в межах якого, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2017 проведено обшук у належному ОСОБА_3 житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене особисте майно ОСОБА_3 , які не були безпосередньо передбачені дозволом слідчого судді.

Вважаючи, що вилучене під час проведення обшуку майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, просить суд визнати бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна та зобов`язати старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000323 повернути належне ОСОБА_3 майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: : АДРЕСА_1 згідно додатку до протоколу обшуку та огляду від 08.11.2017 «Опис вилучених документів та тимчасово вилучених речей».

В судове засідання скаржник не з`явився, поряд з тим до суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з матеріалів скарги, заявник зазначає, що вилучене майно ОСОБА_3 має статус тимчасово вилученого майна, оскільки в ухвалі слідчого судді відсутній дозвіл на його вилучення, а також те, що арешт на вилучене майно не накладався.

Втім, звертаючись зі скаргою заявник не конкретизує свої вимоги, тобто не зазначає переліку спірного майна щодо якого вирішується питання про повернення, лише посилається на додаток до протоколу обшуку та огляду від 08.11.2017 «Опис вилучених документів та тимчасово вилучених речей», що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити ті обставини, на які посилається заявник, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1