Справа №295/6674/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001828 від 02.04.2015р. стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покостівка Житомирського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.02.2003р. Піщанським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.289,69,71КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-29.10.2007р. Малинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186КК України на 4 роки позбавлення волі;

-25.06.2011р. Бердичівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185,71КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі;

-17.06.2014р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185,71,72КК України на 3 роки 9 місяців обмеження волі. На підставі ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2014році» звільнено від відбуття призначеного покарання;

-05.11.2014р. апеляційним судом Житомирської області вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2014р. в частині призначення покарання і звільнення від призначеного покарання скасовано та в цій частині ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.185,71,72КК України призначено покарання 3 роки 2 місяці обмеження волі;

-31.12.2014р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185,70КК України на 3 роки 3 місяці обмеження волі;

-03.05.2017р. Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357,70КК України на 2 роки 5 місяців позбавлення волі;

-08.09.2017р. апеляційним судом Житомирської області вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 03.05.2017р. в частині призначення покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.185,ч.3 ст.357,70КК України призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

по обвинуваченню за ч.2 ст.185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

в режимі відео конференції з СІЗО ДУ «Житомирська установа виконання покарань(№8)», де перебуває обвинувачений ОСОБА_4 , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02.04.2015 року близько 15 години, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №30, яке в цей час перебувало на зупинці громадського транспорту «Героїв пожежних», що за адресою: м.Житомир, вул.Героїв Пожежних,125, помітив на передньому пасажирському сидінні у відкритому стані жіночу сумку чорного кольору, яка належить раніше незнайомій ОСОБА_7 . В той же час, день, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підійшов до переднього пасажирського сидіння на поверхні якого поруч з ОСОБА_7 знаходилася її сумка і пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними, викрав із сумки останньої наступне майно: золоті сережки 585 проби вагою 3 грами, грошові кошти в сумі 380 грн та карту пам`яті торгівельної марки «Transcend» ємністю 16 Гб. Після чого місце скоєння злочину з викраденим майном залишив та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: золоті сережки 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 1554 грн. 39 коп., грошові кошти в сумі 380 грн різними купюрами, карту пам`яті торгівельної марки виробника «Transcend» об`ємом 16 GB вартістю 120 грн, чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 2054 грн. 39 коп.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що дійсно 02.04.2015р. коли їхав в маршрутному таксі побачив біля жінки відкриту сумку, і коли за ним ніхто не спостерігав викрав із неї золоті сережки, карту пам`яті, гроші. Потім збитки потерпілій відшкодував. У вчиненому розкаявся. Просив застосувати до нього акт амністії.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 посередньо характеризувався за останнім місцем відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, має на утримання трьох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, збитки потерпілій відшкодував, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він визнається винуватим, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання суд застосовує правила ч.4 ст.70 КК України, так як він вчинив злочин до постановлення щодо нього попереднього вироку апеляційного суду Житомирської області від 08.09.2017р.

На підставі ч.5 ст.72КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_4 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 25.10.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 має дві судимості за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а саме вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 06.02.2003року за ч.3 ст.289,71КК України та Малинського районного суду Житомирської області від 29.10.2007року за ч.2 ст.186КК України, Закон України «Про амністію у 2016 році» не є індивідуальною амністією щодо ОСОБА_4 , а тому підстав для застосування до ОСОБА_4 вказаного акта амністії не має.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185КК України і призначити йому покарання за цим законом 3(три) роки позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70КК України з врахуванням вироку апеляційного суду Житомирської області від 08.09.2017р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 15 грудня 2017року.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.10.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 15.12.2017року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 тримання під вартою.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016році».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1