В И Р О К
іменем України
08 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000871 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борова Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не працює, одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
25 серпня 2017 року близько 21:30 години в с. Борова Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 через паркан проник на подвір`я вищевказаного домоволодіння, де зняв з віконної рами літньої кухні частину скла та через утворений отвір проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 , 1956 року народження, майно: електричну одноконфорочну плиту "Леміра ЕПЧ-Т1-1кВт/220В", вартістю 364 грн 00 к., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він щиро розкаявся та у повному обсязі визнав себе винним у таємному викраденні чужого майна за вказаних вище обставин та показав, що з власниками вказаного будинку він не знайомий, однак бачив там чоловіка та жінку похилого віку. 25.08.2017 він проходив біля будинку та вирішив вчинити крадіжку. З боку городу він зайшов на подвір`я та підійшов до літньої кухні, де у вікно побачив електроплитку. З віконної рами він витяг частину скла, та через отвір забрав плитку, яку в подальшому продав.

У вчиненому злочині розкаявся, просив не призначати суворе покарання.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винним у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у

приміщення, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини, відшкодування майнової шкоди шляхом повернення викраденого майна та відсутність претензій з боку потерпілої (а. п. 22).

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання; обставину, що обтяжує покарання; особу винного, який вважається таким, що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України (а. п. 42-46), під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 41), за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило (а. п. 40), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України (а. п. 47, 48).

Згідно ст. ст. 124-126 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи №17748 від 10.10.2017 в розмірі 495 грн 00 к. (а. п. 49).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 495 (чотириста дев`яносто п`ять) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи №17748 від 10.10.2017.

Речовий доказ - електричну одноконфорочну плиту "Леміра ЕПЧ-Т1-1кВт/220В", що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: