Вільногірський міський суд Дніпропетровської області
ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження)

03 травня 2013 р. справа № 174/388/13-к

1-кс/174/34/2013

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1, при секретарі Головешко Н.В., з участю: заявника (потерпілого) ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, капітана міліції ОСОБА_3, від 30.03.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Із постанови слідчого витікає, що 01.01.2013 року, близько 21год. 40хв., в м. Вільногірську Дніпропетровської області, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2115 держ. номер НОМЕР_1 по вул. Леніна, в південному напрямку, виїхав на т-образне перехрестя вулиць Леніна-Соборна, де вчинив наїзд на гр-на ОСОБА_2, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому голівки 2-ої п'ясної кістки без зміщення уламків, відкритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку та раною на шкірі лоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 26-Е від 05.02.2013 року відносяться в сукупності до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесним ушкодженням за критерієм тривалості розладу здоров'я більше ніж 21 доба.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 70/27-188 від 25.03.2013 року в даній дорожній обстановці водій ВАЗ-2115 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху; водій ВАЗ-2115 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода при заданих вихідних даних; при заданому механізмові пригоди, в діях водія автомобіля ВАЗ-2115 ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей п. 12.3 Правил дорожнього руху, котрі б з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв'язку з настанням даної ДТП.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового слідства неспростовних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.І ст. 286 КК України, не здобуто, всі джерела доказів вичерпані, всі можливі свідки по справі допитані, слідчий, керуючись ст.ст. 40, 110, п. 2 ч.І ст. 284 КПК України, винесла постанову про закриття кримінального провадження за фактом ДТП.

Із скарги, що надійшла до суду 30.04.2013 р., витікає, що слідчим не були належним чином встановлені важливі обставини справи, зокрема, швидкість з якою рухався автомобіль ОСОБА_4. Слідчий не прийняв заходів до встановлення дійсної швидкості руху автомобіля і безпідставно вибрав для проведення автотехнічної експертизи значення швидкості руху, яке зазначив сам ОСОБА_4, а саме, 50 км/год. При цьому не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_5, що швидкість автомобіля була більше 60 км/год. На вирішення автотехнічної експертизи не були постановлені запитання стосовно встановлення дійсної швидкості руху автомобіля відповідно до обставин події та дорожньої обстановки. Також не вирішене питання, чи поширювалася дія дорожнього знаку «Пішохідний перехід» на місце події ДТП.

В судове засідання прокурор та слідчий не зявилися, але були повідомлені належним чином про час та, дату та місце судового засідання, при цьому слідчий надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Перевіривши надані матеріали досудового розслідування, та дослідивши докази у даних матеріалах, заслухавши думку заявника (потерпілого) ОСОБА_2, який підтримав свою скаргу в повному обсязі, суд доходить висновку, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню.

Суд вважає, що, згідно наданих доказів та їх вагомості у встановленні обставин події кримінального правопорушення, є достатньо підстав для висновку про те, що слідчим однобічно проведене досудове розслідування, оскільки за основу для своїх висновків слідчим було взято лише показання ОСОБА_4 і без будь-яких обґрунтувань проігноровано показання свідків та потерпілого стосовно обставин справи. Суд вважає доведеним факт того, що слідчим не було прийнято достатньо заходів для встановлення дійсної швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого слідчим безпідставно було вибрано для проведення автотехнічної експертизи значення швидкості руху, яке зазначив сам ОСОБА_4, а саме, 50 км/год., при цьому не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_5, що швидкість автомобіля була більше 60 км/год. Окрім того, на вирішення автотехнічної експертизи не були постановлені запитання стосовно встановлення дійсної швидкості руху автомобіля, відповідно до обставин події ДТП та дорожньої обстановки. Також не вирішене питання, чи поширювалася дія дорожнього знаку «Пішохідний перехід» на місце події ДТП, який встановлено на деякій відстані від місця ДТП по ходу руху автомобіля, чи дотримувався ОСОБА_4 вимог п. 18.1 ПДР України, яке це значення мало для можливості попередження чи виникнення події ДТП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110, 303 ч.1 п.3, 304-307,309, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, капітана міліції ОСОБА_3, від 30.03.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, скасувати.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору м. Вільногірська, Дніпропетровської області та слідчому СВ Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, капітану міліції ОСОБА_3

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до порядку, встановленого для виконання судових рішень.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя Шаповал Г.І.