Справа № 642/5576/17
Провадження № 1-кп/642/222/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
9 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою ,одруженого, має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
4 жовтня 2017 року приблизно о 15 год. 15 хвил ОСОБА_4 , перебуваючи на парковці, розташованої біля Північного вокзалу терміналу «Б» на станції «Харків-пасажирський» Північної залізниці у м.Харкові в ході конфлікту між ним та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на робочому підґрунті, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`я та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_5 кулаком правої руки один удар в передню ліву частину голови, а саме в ліву брову, чим спричинив останньому відповідно до висновків судово-медичних експертиз ХОБСМЕ № 6153/17 та № 6431/-А-17 від 17.10.2017 тілесні ушкодження у вигляді синця т на тлі травматичної припухлості на голові, який утворився від травматичної дії тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості дане ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, фактичних обставин не оспорював та пояснив, що 4 жовтня 2017 року у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 з приводу перевезень пасажирів, оскільки вона обидва надають послуги з перевезення пасажирів. В ході конфлікту він навмисно наніс удар кулаком в область голови потерпілому. У скоєному щиро покаявся. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково, в розмірі до 3000 грн., зазначив, що в інший частині позов не доведений. Також зазначив, що посилання потерплого на те, що він припинив виходити на вулицю, не відповідають дійсності, після вказаних подій він продовжував працювати вже на 3-4 день.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у них з ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу перевезення пасажирів, та ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком, що призвело до розсічення його брови, та він вимушений був проходити лікування. Потерпілий заявив цивільний позов, просив стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди просив стягнути 10 000 грн, пославшись на те, що ОСОБА_6 нанесенням удару принизив його, які літню людину, завдав душевного болю та страждань. Це суттєво порушило його звичайний ритм життя, він тривалий час через сором не міг виходити на вулицю, спілкуватись з людьми, вимушений був тимчасово призупинити всі ділові зв`язки, тривалий час приймав заспокійливі препарати та лікувався. Від позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн. вартості пошкодженого піджака, відмовився, просив в цій частині провадженні закрити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, даних щодо цивільного позову та дослідженням даних про особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Одружений, має дитину, 2017 року народження. Раніше не судимий. Офіційно не працевлаштований, однак має заробітки за рахунок пасажирських перевезень.

Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до положень ст. 314-1 КПК України Автозаводським районним сектором Кременчуцького міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань пробації Міністерства юстиції уповноваженим органом з питань пробації, ОСОБА_4 характеризується позитивно, займається перевезенням пасажирів. Доброзичливий, привітний, громадський порядок не порушує. Має намір виправитися. Виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі, за умов застосування органом пробації з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому заходів нагляду та профілактична робота щодо зниження агресивної поведінки та контролю над емоціями.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжує його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, наведені дані про особу обвинуваченого, те, що він має дохід, вищенаведені обставини, та приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Потерпілий заявив цивільний позов, просив стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди просив стягнути 10 000 грн., пославшись на те, що ОСОБА_4 нанесенням удару принизив його, які літню людину, завдав душевного болю та страждань. Це суттєво порушило його звичайний ритм життя, він тривалий час через сором не міг виходити на вулицю, спілкуватись з людьми, вимушений був тимчасово призупинити всі ділові зв`язки, тривалий час приймав заспокійливі препарати та лікувався.

Оскільки потерпілий відмовився від позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн, в цій частині провадження за цивільним позовом слід закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_5 , 1954 року народження, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив йому легкі тілесні ушкодження, зазнав фізичного болю, душевних страждань, приниження, внаслідок наявності слідів удару на обличчі його спілкування з людьми було обмежено, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом оцінюється спричинена потерпілому моральна шкода у розмірі 5 000 грн.
Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілому у більшому розмірі суду не надано. Посилання на призупинення його ділових зв`язків, та інші доводи потерпілого належними доказами не доведені.
Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувального вироку та призначенням останньому покарання за вчинений злочин буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілого.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів в доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) В інший частині позовних вимог відмовити.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 1 000 грн. - закрити.

Речові докази: викрутку, шкіряну куртку чорного кольору з лівим надірваним рукавом, передану на зберігання в камеру речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , кухонний ніж з пластмасовою ручкою повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1