н/п 1-кп/640/832/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2000 р.н., ОСОБА_7 , 2003 р.н., зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
31 липня 2017 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля касового прилавку у Аптеці №1, розташованої за адресою: м.Харків, площа Конституції, 20, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно. З корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу взяла з касового прилавку мобільний телефон ТМ «Sigma», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №337 від 04.08.2017 року 1475 грн., який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та тим самим викрала вказане майно потерпілого, після чого ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинула разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, щиро розкаялась, та зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явлення обвинувачення та вид покарання, який буде до неї застосовано в результаті укладення угоди про примирення. Обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що вона цілком розуміє наслідки укладення угоди.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, просив затвердити угоду про примирення.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, між нею та представником потерпілого досягнута домовленість про призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5)відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Цивільний позов потерпілим заявлено не було у зв`язку з відсутністю претензій матеріального характеру до обвинуваченої.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.
Речові докази після набрання вироком законної сили - повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1