Дата документу Справа № 326/1486/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 326/1486/16-к Головуючий у 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1571/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.191КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в режимі відеоконференції з приміщенням Приморського районного суду Запорізької області,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційними скаргам прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Приморського відділу Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28,ч. 2 ст. 366 КК України повернутий прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акту у кримінальному провадженні № 0000002 від 21 листопада 2012 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, повернутий прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме формулювання обвинувачення містить певні суперечності, не містить вказівки на конкретні дії обвинуваченої, пов`язані з заволодінням грошових коштів КС «Меотіда».
Також суд зазначив, що обвинувальний акт не засвідчений гербовою печаткою прокуратури, а реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частино обвинувального акту, не містить найменування усіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування.
Додана до обвинувального акту розписка свідчить про отримання підозрюваною копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів в присутності захисника, однак розписка захисника про отримання ним зазначених документів відсутня.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що під час складання та затвердження обвинувального акту відносно ОСОБА_7 стороною обвинувачення в повній мірі дотримані вимоги ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті вказано, які саме умисні дії вчинено обвинуваченою, вказано документи, до яких остання внесла неправдиві відомості та зазначено перелік членів кредитної спілки з вказівкою сум грошових коштів, якими заволоділа обвинувачена.
Вважає, що суд, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті на предмет правильності кваліфікації дій, повноти викладень обвинувачення, вийшов за межі повноважень у підготовчому провадженні, оскільки вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_12 просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати поліцію невідкладно виправити допущені слідчим недоліки та передати справу на розгляд в Бердянський суд, змінити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави та накласти арешт на її майно.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_12 вважає, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для постановлення обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 . Також в апеляційній скарзі викладена думка потерпілого про те, що Приморський районний суд Запорізької області не мав права розглядати кримінальне провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 вказують, що слідчим ОСОБА_26 були проведені слідчі дії не в повному обсязі, вона не мала права складати обвинувальний акт, у зв`язку з чим просять обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направити в прокуратуру Запорізької області для проведення додаткового досудового розслідування, оскільки іншим шляхом виправити недоліки неможливо.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 , підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , вважав, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому конкретно викладено фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, спосіб їх вчинення, додатково зазначив, що з аналогічних підстав судом першої інстанції вже раніше приймалось рішення про повернення обвинувального акту прокурору, яке апеляційним судом було скасовано, ухвалу спросив скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , проти задоволення апеляційних скарг заперечувала, вважала, що під час досудового розслідування були допущені грубі порушення вимог кримінального процесуального закону, які в суді усунути неможливо, та які полягають в тому, що обвинувальний акт не завірено гербовою печаткою прокуратури, в ньому не вказано всі анкетні дані обвинуваченої, після попереднього повернення обвинувального акту прокурору строки досудового розслідування не продовжувались, з огляду на що всі процесуальні дії проведено незаконно, також до істотних порушень вимог процесуального закону захисник відносить і те, що за клопотанням захисту обвинувальний акт на російську мову, яка є рідною для ОСОБА_7 , переведено не було.

Обвинувачена ОСОБА_7 висловила думку, аналогічну її захисника, ухвалу суду просила залишити без змін.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вважали, що обвинувальний акт підлягає поверненню до слідчого для того, щоб він встановив всі обставини вчинених злочинів та склав об`єктивний обвинувальний акт, який на цей час не містить всіх епізодів вчинених злочинів. Разом з тим висловили заперечення з приводу позиції захисту та вважали, що така позиція направлена лише на затягування прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарги потерпілого ОСОБА_12 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено дослідженням матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні, за наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 лютого 2017 року було прийнято рішення про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України ( т. 2 а.с. 122-150).
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року встановлена відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а підстави, з яких суд виходив при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні, у зв`язку з чим ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 лютого 2017 року було скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції (т. 2 а.с. 192-194).
В подальшому, ухвалою апеляційного суду від 23 травня 2017 року підсудність даного кримінального провадження було визначено за Приморським районним судом Запорізької області, який в підготовчому судовому засіданні знову прийняв рішення про повернення цього ж обвинувального акту прокурору.
Проте з даним рішенням суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 21, 533 КПК України ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, ч. 3 ст. 415 КПК України визначає, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року, яка того ж дня набрала законної сили, встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстави, з яких суд першої інстанції виходив при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні.
Проте суд першої інстанції на зазначені вище положення закону не звернув достатньої уваги, та постановив рішення, яке підлягає скасуванню, як постановлене з істотним порушенням кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Окремо слід зазначити, що інші обставини, зазначені судом першої інстанції, як підстави для повернення обвинувального акту та які полягають, зокрема в тому, що обвинувальний акт не завірений гербовою печаткою, зазначенні в реєстрі досудового розслідування не всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування та їх реквізитів, відсутність в ньому відомостей про продовження строку досудового розслідування, невручення обвинуваченій ОСОБА_7 обвинувального акту в перекладі, не є у відповідності до положень ст. 291 КПК України підставами для повернення прокурору саме обвинувального акту направленого на розгляд до суду.

Законом не передбачено додання до обвинувального акту розписки захисника про вручення йому копії цього процесуального документу.

Так само не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору невідповідність прийнятих слідчим цивільних позивів потерпілих вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

В той же час апеляційний суд не має повноважень зобов`язувати органи поліції виправляти допущені недоліки та на даній стадії кримінального провадження вирішувати питання про заміну обвинуваченій запобіжного заходу та накладення арешту на її майно, про що зазначено в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_12 .

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Приморського відділу Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2017 року, якою обвинувальний акту у кримінальному провадженні № 0000002 від 21 листопада 2012 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, повернутий прокурору, скасувати, призначивши новий розгляд провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4