Справа№751/1131/18
Провадження №1-в/751/95/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гірник Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжню, до засудження не працювала, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 засуджена 30.06.2015 вироком Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 17.07.2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.01.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.06.2015 по 30.07.2015 в строк покарання з розpaхунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку: 30.06.2015.

Кінець строку: 29.01.2019.

ОСОБА_6 відбуває покарання у ЧВК № 44.

26.02.2018 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно зі ст. 81 КК України.

Засуджена в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала. Пояснила, що має хронічні захворювання, в неї був перелом руки, а тому не могла працювати .

Захисник засудженої клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що ОСОБА_6 стала на шлях виправлення, що підтверджується її поведінкою та ставленням до праці. Звертав увагу, що засуджена перебувала на лікуванні, має сім`ю, має куди повертатись і має про кого піклуватись. А тому просив застосувати до неї ст. 81 КК України.

Представник ЧВК-44 заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що ОСОБА_6 відбула встановлену законом частину строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення. Вказала, що засуджена перебувала на обліку як злісний правопорушник установленого порядку відбування покарання. З часу винесення судом ухвали про відмову в задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від покарання, її поведінка залишається пасивною та такою, що не свідчить про її виправлення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , вважає, що засуджена не довела свого виправлення.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Як вбачається з особової справи, засуджена відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії №44 з 30.06.2015, кінець строку- 29.01.2019.

ОСОБА_6 вже була засуджена, раніше до неї застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як свідчить характеристика ЧВК № 44 на засуджену ОСОБА_6 , вона відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена за весь період відбування покарання допускала порушення режиму утримання (перебуваючи в СІЗО), перебувала на профілактичному обліку злісних порушників установленого порядку відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, до праці відноситься задовільно, має відсоток виконання норми виробітку нижчий за середньо бригадний, тривалий час не працювала, залучена до програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», не входить до складу ради колективу засуджених відділення, не приймає участі в культурно-масових заходах та в секціях самодіяльних організацій засуджених, а також враховуючи те, що засуджена в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, впевненості в її подальшій правослухняній поведінці не має, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що рішеннями комісії ЧВК № 44 від 12.05.2016 засудженій відмовлено у застосуванні ст. 100, 101 КВК; 08.09.2016 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, 25.05.2017 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, оскільки засуджена не довела свого виправлення.

Ухвалою Новозаводською районного суду м. Чернігова від 19.06.2017 відмовлено у задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2017 ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.06.2017 року - без змін.

Згідно психологічної характеристики на засуджену, ОСОБА_6 на даний час не готова до ведення самокерованого правослухняного способу життя.

На основі вище викладеного, суду не надано переконливих даних про те, що процес виправлення засудженої досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, з часу ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від 19.06.2017 її поведінка та ставлення до праці не змінились, а тому застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1