Ухвала
іменем україни
19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0008260 за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року,

за участю:
засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Спасове Новгородківського району
Кіровоградської області, громадянина України,
мешканця АДРЕСА_1 ,
такого, що судимості не мав,

засуджено за частиною 1 статті 286 КК України на 3 роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 статті 76 цього Кодексу.
Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 листопада 2013 року о 20 годині, керуючи належним на праві особистої власності його батьку, технічно справним автомобілем «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись зі швидкістю 5 км/год по проїжджій частині вул. Краснодонської у м. Нікополі зі сторони вул. Станіславського у напрямку вул. Електрометалургів.

Під час руху, ОСОБА_9 в порушення вимог пунктів 1.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, перетнувши одну проїзну частину дороги вул. Електрометалургів, зупинився перед іншою та не маючи обмежень оглядовості, не проявивши належної уваги, обережності, не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життю та здоров`ю громадян, поновив рух, а саме став виконувати маневр повороту ліворуч на проїзну частину вул. Електрометалургів, і не помітивши велосипедиста ОСОБА_7 , котрий здійснював рух по вул. Електрометалургів та при наближенні до перехрестя з вул. Краснодонського став виконувати маневр повороту ліворуч по ходу свого руху на вул. Краснодонську. Внаслідок чого відбувся наїзд передньою частиною транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 на велосипедиста ОСОБА_10 , від чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 змінено.
Постановлено на підставі статей 49, частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами, від відбування якого звільнено з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 статті 76 КК України. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції здійснено формальний розгляд апеляційних вимог сторони захисту, оскільки так і не спростовано докази, наведені у апеляційній скарзі.

У запереченнях потерпілий ОСОБА_11 просить залишити без задоволення касаційну скаргу захисника засудженого, а ухвалу суду апеляційної інстанції без зміни.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого та його захисника, котрі підтримали касаційну скаргу, потерпілого та прокурора, які заперечували проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення, а судами першої та апеляційної інстанцій визнано доведеним, порушення ОСОБА_12 пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі Правил), за яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил, а так само бути взаємно ввічливими, та пункту 10.1 Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вказані порушення були встановлені висновками експертних досліджень, як:

1) №70/27/398 від 26 червня 2015 року, за яким експерт дійшов до висновку, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель Віваро» ОСОБА_9 повинен був діяти згідно до вимог пункту 10.1 Правил; технічна можливість уникнути наїзду на велосипедиста для водія автомобіля «Опель Віваро» ОСОБА_5 встановлювалася виконанням ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати; у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Опель Віваро» ОСОБА_5 не відповідали вимогам пункту 10.1 Правил, що з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди; у даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_11 повинен був діяти згідно до вимог пункту 12.3 Правил; при заданих вихідних даних велосипедист ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути контактування з автомобілем «Опель Віваро» шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою велосипеду до місця контакту; у даній дорожній обстановці дії велосипедиста ОСОБА_10 не відповідали вимогам пункту 12.3 Правил, що з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою;

2)№70/27-462 від 30 липня 2015 року експерт дійшов до аналогічних висновків, що наведені вище;

3)№70/27-525 від 19 серпня 2015 року експерт дійшов також до аналогічних висновків, що наведені вище.

Відповідно до змісту висновків, експертам надавалися матеріали кримінального провадження та зазначалося про обставини пригоди та вихідні дані відповідно до постанови про призначення судової експертизи.

Неодноразовій перевірці обставин пригоди слугували встановлення вихідних даних за слідчими експериментами за участі свідка ОСОБА_13 від 16 липня 2015 року, свідка ОСОБА_14 від 16 липня 2015 року та потерпілого ОСОБА_7 від 22 червня 2015 року, дані про що наводилися у постанові про призначення експертиз з наведенням встановлених величин вимірювання.

Проте, дослідна частина у всіх трьох випадках експертних досліджень аналогічна за змістом, з дублюванням одних і тих же величин та без розрахунку попередніх вихідних даних, що містяться у протоколах огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, первинних вимірюваннях за план-схемою, поясненнями обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, змінних величин за слідчими експериментами, що мали викликати у судів об`єктивного сумніву.

При тому, що судом першої інстанції не всі висновки покладені у основу обвинувального вироку, проаналізовані та здобули оцінки, що також не виправлено і судом апеляційної інстанції під час повторного дослідження висновків експертів.

Як і те, що дослідження обставин пригоди за слідчими експериментами проводилися не в умовах наближених до тих, що виникли в даному кримінальному провадженні.

Зокрема, слідчі експерименти відповідно до фотосвітлин проводилися в умовах денного освітлення та у змісті протоколів слідчих експериментів свідками та потерпілим зазначалися різні величини вимірювань. Натомість, правильного висновку дійшли суди щодо недопустимості, як доказу, протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 з огляду на те, що ним виконувалися процесуальні дії та виносилися процесуальні рішення у відповідності до займаної посади.

Крім того, не поставало вихідними обставинами факти керування потерпілим велосипедом без ліхтаря (фари) в умовах недостатньої видимості та темної пори доби, про що ним зазначалося під час досудового розслідування та обов`язок чого наведений у Розділі 6 Правил.

При тому, що не надавалося оцінки встановленим експертами також порушень і потерпілим Правил дорожнього руху України, що, на переконання експертів, у трьох висновках зазначалося про невідповідність дій велосипедиста вимогам Правил дорожнього руху України та встановлювався їх причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою.

Все наведене також стверджувалося стороною захисту під час судового провадження в судах першої та апеляційної інстанцій та викладалося, у тому числі, у апеляційній скарзі, чому не надавалася відповідна оцінка.

Таким чином, колегія суддів не має об`єктивних підстав вважати, що у кримінальному проваджені, як того вимагають положення статті 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі обставини кримінального провадження, у відповідності до закону, оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, що наділений був повноваженням здійснювати перевірку обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що слугувало повторному дослідженню під час апеляційного розгляду, та приймати відповідне рішення за його результатами.
Відтак, касаційна скарга захисника підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3