Справа № 562/3167/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_4 , 11.07.2017 року, приблизно о 20.00 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді садна на лівій щоці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 126 від 13.07.2017 року відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та в своїх показах повідомив, що на початку липня місяця 2017 року у вечірню пору близько 20.00 год., на веранді квартири АДРЕСА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_5 щодо мотивів конфлікту, який виник між ними на ґрунті особистих неприязних відносин та обставин спричинення останньому тілесних ушкоджень. Претензій щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_5 до обвинуваченого не має, просить суд застосувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2568/ed_2014_05_06/pravo1/T124651.html?pravo=1#2568" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, тому його дії за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковані правильно.
Враховуючи вище викладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення злочину у виді громадських робіт, враховуючи, що обвинувачений не працює, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, характеризуючі данні за місцем проживання, не судимий згідно ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 368-371, 374-376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1