Провадження № 1-кс/592/5286/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 17.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 16.10.2017 приблизно о 21:20 год. вищевказані металеві ворота та металеву хвіртку до них викрав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 викрадені ними металеві ворота та металеву хвіртку до них, за 1500 грн. продали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адреою: АДРЕСА_3 .
18.10.2017 під час огляду господарчого подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 виявлено, що на даному подвір`ї знаходиться купа дошок та до даних дошок прилягає купа дров, крім цього дана купа дров та дошок вкрита хвилястим шифером. Знявши вказаний шифер, то було виявлено металеві ворота, які лежали один на одному та металеву хвіртку до них, яка лежала з лівої сторони поруч біля воріт.
17.10.2017 старшим слідчим Сумського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 внесено відомості до ЄРДР за №0000611, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
В зв`язку з тим, що під час огляду було виявлено та вилучено металеві ворота та металеву хвіртку до них, які належать ОСОБА_8 , то в подальшому по вилученому майну необхідно провести товарознавчу експертизу.
На теперішній час є всі підстави вважати, що вилучені металеві ворота та металева хвіртка до них, 18.10.2017 під час ОМП були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди злочину, а отже, являються речовим доказом в кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на металеві ворота та на металеву хвіртку, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 та які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зберігання металевих воріт та металевої хвіртки до них покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1