Справа № 645/3347/17
Провадження № 1-кп/645/448/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, працює менеджером ФОП « ОСОБА_6 », не одружений, має дитину, раніше не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 ,
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .286 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 07.06.2017 р. приблизно о 20 год. 28 хв. рухався на технічно справному автомобілі «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по просп. Московському в м. Харкові, з боку вул. Академіка Павлова в напрямку бульвару Богдана Хмельницького, в правому ряду, зі швидкістю близько 80 км/год., чим порушив вимоги п. п.12.4, 12.9. «б» Правил дорожнього руху України.

Під час руху, в районі будинку №269 по просп. Московському, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та проявив необачність, а саме не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, перевищуючи при цьому дозволену у населеному пункті швидкість руху, внаслідок чого втратив керування вказаним автомобілем, та у некерованому стані допустив зіткнення з автомобілем «OPEL OMEGA CARAVAN», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався зліва у попутному напрямку, що призвело до отримання останнім тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого косного перелому середньої третини лівої ключиці із зсувом.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.12.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, та пояснив, що дійсно 07.06.2017 р., рухаючись по пр..Московському зі швидкістю 80 км/год., вінне врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого з метою уникнути зіткнення з іншою перешкодою спочатку звернув праворуч, а потім ліворуч, в результаті чого втратив керування над автомобілем та скоїв зіткнення з автомобілем потерпілого. У скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду. Просив суд в разі ухвалення обвинувального вироку звільнити його від покарання згідно п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, у тому числі потерпілої сторони, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, працює, має на утриманні малолітню дитину.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його щире каяття, конкретні обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком.
Враховуючи, що діяльність ОСОБА_5 пов`язана із здійсненням перевозок, транспортний засіб необхідний обвинуваченому для отримання заробітку, у тому числі з метою відшкодування завданих збитків потерпілому та утримання дитини, додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом судом не призначається.
Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
ОСОБА_5 є суб*єктом амністії , а саме п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» від 22.12.2016 р., оскільки має неповнолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, та якій на момент набрання Законом чинності не виповнилось 18 років, і в судових дебатах клопотав про застосування до нього вказаного Закону про амністію та звільнення від відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і за ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які перешкоджають застосуванню до засудженого амністії, відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
З підстав, передбачених ст.75 КК України, ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо засуджений протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть новий злочин.
На підставі п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.
Після набрання вироком законної сили речові докази: транспортні засоби та рентгенівські знімки, які зберігаються у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вважати такими, що повернуті їх законним власникам; колесо «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке зберігається

в камері схову ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області -повернути законному власнику, ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведення судових експертиз, в розмірі 8188 грн. 93 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя :