У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5358/17

№ 1-кс/183/800/17

24 жовтня 2017 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, офіційно не працюючому, який має середню освіту, одруженому, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому. 23.11.2016 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003696 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; 28.02.2017 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000387 за ч. 3 ст. 185 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 05 вересня 2017 року приблизно о 12.15 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив приміщення гаражу, та в цей часу у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що може знаходитись у приміщенні вказаного гаражу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 вересня 2017 року приблизно о 12.20 годині ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків відчинив хвіртку та зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. Після чого підійшов до приміщення гаражу, демонтував скло з віконної рами вікна та через віконну раму незаконно проник до приміщення гаражу. Після чого ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні гаражу, розташованого на території вказаного домоволодіння таємно викрав наступне майно: перфоратор марки «Startex» чорно синього кольору, вартістю 329 гривень 17 копійок, зварювальний інвентарний апарат марки «Edon LV 250» червоного кольору, вартістю 1.476 гривень 75 копійок, які належать ОСОБА_8 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1.805 гривень 92 копійки.

Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

06 вересня 2017 року відомості за фактом таємного викрадення майна внесені до ЄРДР за № 0002848 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 веде аморальний спосіб життя, про що свідчить долучена до матеріалів клопотання характеристика, надана за місцем мешкання останнього, законного джерела доходу не має, у зв`язку з цим стійкі соціальні зв`язки в нього відсутні, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік. На теперішній час у Новомосковському міськрайонному суді на розгляді перебувають обвинувальні акти: у кримінальному провадженні №0003696 за ч. 3 ст. 185 КК України, направлений 23.11.2016 року та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000387 за ч. 3 ст. 185 КК України, направлений 28.02.2017 року, засідання по яким неодноразово зривались через неявку до суду ОСОБА_7 без поважних причин. Разом з тим відносно ОСОБА_7 виносились ухвали про привід в судові засідання, про те виконати їх не виявлялось можливим через не встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 . Також в ході досудового розслідування ОСОБА_7 неодноразово під підпис отримував повістки про виклик до слідчого Новомосковського ВП для проведення слідчих дій, проте не з`являвся у вказаний день та час без поважних причин, що підтверджується копіями повісток та рапортів слідчого СВ Новомосковського ВП, долучені до матеріалів клопотання. На теперішній час ОСОБА_7 знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому існує реальна можливість, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 до Новомосковського міськрайонного суду направлено 2 обвинувальні акти: 23.11.2016 року у кримінальному провадженні №0003696 за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом викрадення майна ОСОБА_9 , скоєного в період з 01.09.2016 року по 03.09.2016 року; 28.02.2017 року у кримінальному провадженні №0000387 за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом викрадення майна ОСОБА_10 , скоєного 03.02.2017 року. Незважаючи на викладене, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став і знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Отже, враховуючи стійку кримінальну направленість його поведінки, є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладений на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що у прокурора немає підтавав вважати, що його підзахисний може переховуватися від органів досудового розслідування, а тому заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке віднесено законом до тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_8 ; допитом потерпілого ОСОБА_8 ; проведеним оглядом місця події від 05.09.2017 року; допитом свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду речей від 13.09.2017 року, а саме перфоратору марки «Startex» та зварювального інвентарного апарату марки «Edon LV 250»; постановою про визнання та залучення речових доказів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 ; проведеним слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_7 від 13.09.2017 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтованою. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні. Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Крім того, у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідно до інформації, наданої суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в провадженні якого знаходяться кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 , копія якої була долучена прокурором до матеріалів клопотання, ОСОБА_7 в судові засідання не з`являється без поважних причин, у зв`язку з чим судом неодноразово виносилися ухвали про примусовий привід останнього в судові засідання. Але й після доставки ОСОБА_7 примусово в судове засідання, останній без дозволу суду залишав приміщення суду, що призводило до відкладення розгляду кримінальних проваджень. Також в матеріалах, доданих до клопотання, маються повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого у даному кримінальному провадженні, однак ОСОБА_7 також неодноразово до слідчого не з`являвся. Таким чином слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 вже неодноразово переховувався від органів досудового розслідування та суду, а тому в подальшому може продовжити порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Також ОСОБА_7 офіційно не одружений, документів, що підтверджують наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, слідчому судді не надав, постійної роботи не має, легальні джерела доходів в нього відсутні. Слідчий суддя вважає, що за наявності наведених вище доказів, також є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також вважає, що в судовому засіданні прокурором було доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, відповідно до доданих до клопотання доказів вбачається, що ОСОБА_7 є обвинуваченим у двох кримінальних провадженнях. Перше кримінальне провадження надійшло до суду в листопаді 2016 року, друге в лютому 2017 року. У відповідності до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення 05.09.2017 року у даному кримінальному провадженні. Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального провадження в період, коли відносно нього на розгляді в суді вже знаходилися кримінальні провадження. Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, матиме можливість знову продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує також позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_7 на всі виклики до слідчого та суду з`являвся, співпрацює зі слідством, раніше не судимий, однак вважає, що наявність інших підстав, проаналізованих раніше, а також аргументи прокурора про неможливість застосувати до ОСОБА_7 інші більш м`які види запобіжного заходу ніж тримання під вартою, дають всі підстави вважати, що доводи сторони захисту не є вагомими для застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний ніде не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у останнього. Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були проаналізовані раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 грудня 2017 року включно, взявши його під варту з залу суду негайно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_12 у виді 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 67.360 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_13 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальнику Дніпровської Установи виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1