Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/215/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000257 від 05.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженки м.Олевськ Житомирської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не інваліда, не депутата, не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2017 року, об 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, із корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу із жіночої сумки, яка знаходилася на полиці бар-стійки зазначеного кафе-бару таємно викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: золотого ланцюжка та золотого кулона із зображенням «Божої матері», загальною вагою 5.7 грами, вартістю 1150 грн., за один грам, на суму 6555.00 грн., заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вищевказану суму та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

03 травня 2017 року, об 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, перебуваючи в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу із жіночої сумки, яка знаходилася на столі у кімнаті зазначеного будинку таємно викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: золоту каблучку, вартість якої відповідно до звіту експерта № 1-45 від 24.05.2017 року становить 722.00 грн., заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вищевказану суму та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 , своїми умисними, злочинними діями заподіяла потерпілій ОСОБА_5 , матеріальних збитків на загальну суму 7277.00 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення винною себе у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання підтвердивши те, що дійсно вона 26.04.2017 року, об 18.00 годині, перебуваючи у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 , із жіночої сумки, яка знаходилася на полиці бар-стійки зазначеного кафе-бару викрала золотого ланцюжка та золотого кулона із зображенням «Божої матері», загальною вагою 5.7 грами, які належать потерпілій ОСОБА_5 . А, 03 травня 2017 року, об 17 годині 00 хвилин, вона перебуваючи в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 , із жіночої сумки, яка знаходилася на столі у кімнаті зазначеного будинку, викрала золоту каблучку, яка належить потерпілій ОСОБА_5 . Викрадені вищевказані золоті вироби вона збула до «Ломбарду» в м.Олевську, а виручені кошти витратила на погашення боргу. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та допиту потерпілої, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були нею вчинені. Запевнила суд, що вже зробила для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на її вік, вперше вчинила кримінальні правопорушення, повне визнання нею своєї провини у вчинених кримінальних правопорушеннях, її каяття у вчиненому не застосовувати до неї сурового виду і міри кримінального покарання. Заявлений до неї потерпілою ОСОБА_5 , цивільний позов визнає частково, в частині стягнення з неї 6 555.00 грн., завданої матеріальної шкоди, а в частині стягнення з неї 722.00 грн., за викрадену золоту каблучку не визнає, оскільки працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області викрадену нею у потерпілої золоту каблучку повернуто останній.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні надала показання підтвердивши фактичні обставини викрадення у неї 26.04.2017 року, об 18.00 годині, із її жіночої сумки золотого ланцюжка та золотого кулона із зображенням «Божої матері», загальною вагою 5.7 грами, вартістю 1150 грн., за один грам, на суму 6 555.00 грн., у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 та 03 травня 2017 року, об 17 годині 00 хвилин, із її жіночої сумки золотої каблучки, вартістю 722.00 грн., яка знаходилася у кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 обвинуваченою ОСОБА_3 . Просить суд обрати до ОСОБА_3 , вид і міру кримінального покарання згідно вимог Закону. Погоджується також на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та допиту обвинуваченої, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити поданий позов до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не заперечує того, що викрадену у неї обвинуваченою золоту каблучку повернуто їй через працівників поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала свою провину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , суд кваліфікує за:

- ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненого проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка);

- ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, обставини вчинення таких правопорушень, їх тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, позитивну характеристику по місцю проживання, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчинених нею кримінальних правопорушень, де показання її були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про її не байдужість щодо наслідків, які настали від вчинених кримінальних правопорушень, а також разом із конкретними обставинами справи та з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття і повного визнання своєї провини у вчиненому, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачена не є суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винної, думки потерпілої та процесуального прокурора щодо застосування до обвинуваченої кримінального покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного, та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрання їй остаточного покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкцій частин статтей, за якими вона притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк і поклавши на обвинувачену передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нею нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

В порядку ст.128 КПК України потерпілою ОСОБА_5 , пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 . Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 277.00 грн., суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, та стягнення з обвинуваченої на користь ОСОБА_5 , 6 555.00 грн., майнової шкоди, за мінусом суми, в розмірі 722.00 грн., вартості викраденої у потерпілої золотої каблучки обвинуваченою ОСОБА_3 , оскільки працівниками поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області викрадену у потерпілої золоту каблучку повернуто останній та у судовому засіданні здобуто доказів стосовно розміру такої шкоди, і розміру повернутого майна потерпілій, які також не заперечує обвинувачена ОСОБА_3 .

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Приписами статті 1166 ЦК України визначено, що загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст.1177 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 55, 63 Конституції України, ст.ст.61, 62, 95, 127-129, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-51, 63, 65-67, 75, 76, ч.ч.1, 2 ст.185 КК України, ст.ст.16, 1166, 1177 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання за:

- ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- ч.2 ст.185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з випробуванням із встановленням їй одного року і шість місяців іспитового строку, поклавши на засуджену передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які відповідно до постанови «Про визнання та долучення до справи речових доказів» від 19.05.2017 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , (розписка від 29.05.2017 року), а саме: золоту каблучку, вартість якої відповідно до звіту експерта № 1-45 від 24.05.2017 року становить 722.00 грн., - вважати повернутою за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ), не працюючої на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 ) 6 555 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн., 00 коп., завданої від злочину матеріальної шкоди. В решті позову відмовити за безпідставністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000257 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/215/17-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженій ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1