Провадження № 1-кс/761/471/2018
У Х В А Л А
Іменем України
03 січня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001280 від 08.12.2017 року, в межах якого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Києва, громадянин України, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :
28 грудня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001280 від 08.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, в межах якого 06.07.2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.07.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.12.2017 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: обшуком за місцем мешкання ОСОБА_5 в кв. АДРЕСА_2 ; висновком експерта №11-2/4801; висновком експерта №11-2/5696; висновком експерта №11-2/5711; висновком експерта №11-2/5717; висновком експерта №11-2/5718; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

27.12.2017 року, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступу до матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні повідомлено про підозру 1 особі, у якої є захисники, а також те, що для ознайомлення з матеріалами всім сторонам процесу необхідний тривалий час, а встановлені в порядку ст. 177 КПК України ризики станом на сьогодні продовжують існувати, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідство вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тмоу усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того. підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі незаконно впливатиме на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, підставами продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені умисного особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, наявність вищевказаних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити запобігання можливості ухилення останнього від органів розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені, а також попередження можливості вчинити інше кримінальне правопорушення останнім.

При продовженні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_5 , який незаконно придбав та зберігав, з метою збуту наркотичні засоби та психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах, його вік, майновий стан, обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, що кримінальне правопорушення вчинене проти громадської безпеки, а також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та направлене проти здоров`я нації, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому при визначенні розміру застави, необхідно врахувати вищевикладене та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України залишити раніше встановлений розмір застави, а саме 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

А тому, слідство на даний час не вбачає обставин, які б вказували на зменшення вище перелічених ризиків і давали б підстави для зміни запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з мотивів у ньому наведених, просила йго задовольнити.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що його підзахисний необґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, належні та допустимі докази його причетності до цього злочину відсутні, ризики наведені формально та не доведені стороною обвинувачення, просив застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки його підзахисний проживає в цивільному шлюбі, має сина, на його утриманні перебуває матір пенсіонерка, тобто він має міцні соціальні зв`язки. Також, підзахисний працює за домовленістю, має незадовільний стан здоров`я у зв`язку з наявністю психіатричних захворювань.

Підозрюваний підтримав свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж просить сторона обвинувачення, а також зазначив що згоден співпрацювати зі слідством.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання та інші надані в його розпорядження матеріали, приходить до наступних висновків.

Як убачається з наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001280 від 08.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в межах якого 06.07.2017 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.07.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23.10.2017 року постановою першого заступника прокурора м. Києва ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000752 продовжено до шести місяців.

19.12.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.01.2018 року.

08.12.2017 року постановою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 виділено з матеріалів кримінального провадження №0000752 від 23.05.2016 року матеріали досудового розслідування за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту, вчиненого ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження під № 0001280.

В межах кримінального провадження №0000752 підозрюваному ОСОБА_5 08.12.2017 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто останньому інкримінується незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах.

Наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали клопотання містять дані про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопушення, підлягають встановленню в ході досудого розслідування та судового розгляду.

Разом з тим, зважаючи на те, що фактично ОСОБА_5 утримується під вартою майже шість місяців, наведені вище обставини не можуть бути беззаперечними підставами для подальшого перебування ОСОБА_5 під вартою, оскільки на переконання слідчого судді ризики, які існували на час застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшились, нових, які б виправдовували подальше утримання ОСОБА_5 під вартою не з`явились.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Одночасно слід зауважити, що відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Отже, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження доказів, тобто даних, наявних у протоколах слідчих дій, зокрема протоколу обшуку за місцем проживання підозрюваного, висновках експертів, копії яких долучені до даного клопотання, що поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.

Перевіряючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існують на даний час, враховую тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він підозрюється, враховую, вік ОСОБА_5 , наявність на його утриманні матір пенсіонерки, а також те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України та утримується під вартою в межах даного кримінального провадження майже шість місяців.

З огляду на це, вважаю, що після спливу певного часу, подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи ОСОБА_5 , при цьому у клопотанні не наведене, і слідчим суддею не встановено інших підстав ніж ті що враховувалися раніше, які б давали підстави для подальшого утримання підозрюваного під вартою.

У той же час, слідчий суддя вважає, що з метою ненастання ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, які значно зменшились, у зв`язку із спливом часу, достатньо буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі зможе запобігти цим ризикам з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КК України, а тому наведене дає суду впевненість, що у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час необхідність відпала.

Тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути безумовною підставою для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливістю застосування більш м`якого альтернативного запобіжного заходу.

Слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях вказував про те, що після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження обмеження свободи підозрюваного іншими підставами, які мають бути чітко вказані.

Враховуючи, що фактично нових таких підстав, слідчим у клопотанні не наведено, прокурором у судовому засіданні не зазначено, а судом не встановлено, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

З огляду на наведене слідчий суддя, вважає за доцільне, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що забезпечить ненастання ризиків встановлених судом.

Разом з тим, 27.12.2017 року у відповідності до ст. 290 КПК України підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Згідно ч. 3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Враховуючи, що строк досудового розслідування продовжено до 06.01.2018 року та положення ч. 3 ст. 219 КПК України, з 27.12.2017 року повідомлено стороні захисту про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим, з 27.12.2017 року по 06.01.2018 року залишилося 11 днів строку досудового розслідування, на який слідчий суддя вправі застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідності до ст. 181 КПК України..

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 необхідно для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та скерування обвинувального акту до суду.

З цією метою слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001280 від 08.12.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України в межах кримінального провадження №0001280 від 08.12.2017 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- заборонити відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду ( в залежності від стадії кримінального провадження);

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений ними час (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_12 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 та прокурора.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 17 січня 2018 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя