Справа №592/2526/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/556/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Ковпаківського районного суд м. Суми від 20.04.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; штраф сплачено 25.04.2016 року,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , в якій захисник просить вирок районного суду, ухвалений відносно ОСОБА_6 змінити та призначити йому менш суворе покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України.

Як вбачається з вироку суду, 26 січня 2016 року близько 17 год. 22 хв. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні магазину «Сьогодні Аврора», що розташований за адресою: м. Суми, просп. Шевченка, 2, на прилавку побачив два штативи для селфі монопод з Bluetooth пультом. В цей момент у нього виник умисел на викрадення цих штативів. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом і корисливою метою викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, із прилавку взяв два штативи для селфі монопод з Bluetooth пультом, загальною вартістю 179,98 грн., та пішов на вихід з магазину. В момент, коли ОСОБА_6 проходив повз касу, працівник магазину помітив, що він проносить неоплачений товар, у зв`язку з чим висунув вимогу зупинитися. Усвідомивши, що його дії стали явними для оточуючих, ОСОБА_6 почав тікати, тримаючи у руках викрадене майно. Вибігши з магазину, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 мотивує тим, що ОСОБА_6 визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, добровільно з`явився до органів поліції, не приховував скоєного, за час проведення досудового слідства вже неодноразово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, крім того, представник потерпілого просив суд обрати покарання обвинуваченому, яке б не було пов`язане в обмеженням або позбавленням волі, а тому, з врахуванням зазначеного, суд мав би призначити покарання не пов`язане з триманням в умовах ізоляції, яке було б достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нових злочинів.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника, прокурор у кримінальному провадженні зазначає про необґрунтованість вказаної апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а вирок районного суду без зміни.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку і в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що суд при наявності того, що обвинувачений визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, а також, при тому, що представник потерпілого просив суд призначити покарання не пов`язане з обмеженням або позбавленням волі, суд мав би призначити покарання не пов`язане з триманням в умовах ізоляції, яке було б достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нових злочинів, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, санкцією ч. 1 ст. 186 КК України передбачено вчинення особою вказаного злочину карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд належним чином вмотивував своє рішення, врахувавши, у відповідності до ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується посередньо, а також те, що до нього судом було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення дрібного викрадення чужого майна в магазині «Сьогодні Аврора».

При цьому, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнав щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано рецидив злочинів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно не було призначено ОСОБА_6 покарання:

- у виді штрафу, з врахуванням того, що відсутні дані про наявність у нього офіційного працевлаштування та доходів;

- у виді громадських та виправних робіт, з врахуванням того, що маючи не зняту і не погашену судимість за попереднім вироком, відповідно до якого йому було призначено, не пов`язане з реальним відбуттям, покарання, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив новий злочин;

При цьому, колегією суддів приймається до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_6 також було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке, ухвалою районного суду від 19 грудня 2014 року було закрито у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України (а.п.47). Проте, як вбачається з вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 квітня 2016 року, ОСОБА_6 знову вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за що йому було призначено покарання (а.п.42).

Крім цього, відносно ОСОБА_6 було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 126 КК України, яке було закрито на підставі поданої потерпілою заяви про відмову від обвинувачення (а.п.45).

Таким чином, зазначені вище обставини, характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка схильна до вчинення злочинів і свідчать про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

З урахуванням зазначених обставин, доводи сторони захисту на думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, не спростовують правильність висновків суду щодо виду та строку призначеного покарання, оскільки за таких обставин, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції та таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому, приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з триманням в умовах ізоляції

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.