Справа № 703/4325/13-к р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2013 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Овсієнко В. В.

при секретарі Рудик К.О.

за участю прокурора Остапенко Ю.А.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт № 0000328 про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця м. Камянка Черкаської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого змінним інженером ТЕЦ на ТОВ «Смілянський цукровий завод», раніше не судимого, вчиненні злочину, що передбачений ч. 4 ст.358 КК України, з угодою про визнання винуватості від 31 липня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2013 року ОСОБА_1, близько 7 год. 55 хв., перебуваючи поряд з приміською квитковою касою № 4 залізничного вокзалу ст. ім. Т. Шевченка Одеської залізниці, що розташований за адресою Черкаська обл., м. Сміла, пров. Московський, буд. 1, з метою безкоштовного проїзду, в приміському залізничному транспорті, предявив касиру завідомо підроблене пенсійне посвідчення № 027649 на імя ОСОБА_1, внаслідок чого отримав квиток № 140275 на безкоштовний проїзд в дизель поїзді № 6403 сполученням «ОСОБА_2 Помічна» від ст. ім. Т. Шевченко до ст. Виска Одеської залізниці. Даний факт був виявлений працівниками міліції ЛВ на ст.ім. ОСОБА_2 УМВС України на Одеській залізниці і підроблене пенсійне посвідчення в нього було виявлено та вилучено.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є злочином невеликої тяжкості. Шкоду, внаслідок вчинення зазначеного злочину, було завдано лише державним інтересам а тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною.

31 липня 2013 року між прокурором Шевченківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері юрист 2 класу ОСОБА_3, якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000328, та ОСОБА_1, на підставі передбачій ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваний ОСОБА_1 зобов'язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та повністю відшкодувати завдані ДП «Одеська залізниця» збитки. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_1 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти пяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз'яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_1 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_1 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Остапенко Ю.А. та обвинуваченим ОСОБА_1, її форма та зміст з урахуванням внесених до них уточнень відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_1 використовував завідомо підроблений документ, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_1 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 31 липня 2013 року укладену між прокурором Остапенко Юлією Анатоліївною та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 липня 2013 року покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти пяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 4942 гривень 20 копійок в доход держави.

Зобов'язати обвинуваченого ОСОБА_1 у повному обсязі сплатити призначений судом штраф в сумі 595 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: В. В. Овсієнко