Єдиний унікальний номер 219/8300/17
Номер провадження 11-кп/775/404/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Привілля Артемівського району Донецької області, громадянина України, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2008 року за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 22 січня 2010 року з Калінінської ВК Донецької області № 27 у зв`язку з відбуттям покарання 02 квітня 2008 року;

вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу в сумі 8500 грн.;

вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2014 року за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 71, 72 КК України до 4 років позбавлення волі, штраф за вироком суду від 24 грудня 2012 року виконувати самостійно;

вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 125, ст. 71, 72 КК України до 4 років 25 днів позбавлення волі, штраф за вироком суду від 24 грудня 2012 року виконувати самостійно;

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) місяця арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. Також відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року і остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту та штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень. Визначено, що покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений, 24 червня 2017 року, приблизно о 00:00, правомірно перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв з коридору клітчату сумку вартістю 35,39 грн., яка стояла біля вхідної двері та в якій знаходились два рушники загальною вартістю 74,94 грн., простирадло вартістю 130,63 грн. та ковдра вартістю 102,03 грн., переніс її в приміщення зальної кімнати та, поставивши сумку на підлогу біля столу, розстібнув її і підійшов до тумбочки в зальній кімнаті, з якої взяв обома руками ТВ-тюнер «Стронг» Т2 вартістю 327, 00 грн., який було підключено до телевізору та відключив кабель від нього, металеву антену вартістю 30,93 грн., яка знаходилась на тумбочці поряд з ТВ-тюнером «Стронг» Т2, та все разом поклав до клітчатої сумки. Після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном обвинувачений зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 700,92 грн.

Крім того, обвинувачений 13 серпня 2017 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу, для особистого його вживання, без мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засобі, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій на території с. Привілля Бахмутського району Донецької області, виявив декілька кущів, точна кількість яких досудовим розслідуванням не встановлена, невисохлої рослини роду конопель, після чого зірвав з вказаних кущів верхівкові частини, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс не висушений у кількості 70,71 г, який він поклав до трьох поліетиленових пакетів та незаконно переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав та незаконно продовжував зберігати вищевказані поліетиленові пакети в кількості трьох штук з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом не висушеним у кількості 70,71 г в зальній кімнаті на дерев`яному столі під скатертиною для подальшого особистого вживання шляхом куріння, не переслідуючи цілей збуту. 14 серпня 2017 року, в період часу з 18 години 50 хвилин до 20 години 15 хвилин, співробітниками поліції в ході обшуку приміщення кв. АДРЕСА_3 в зальній кімнаті на дерев`яному столі під скатертиною було виявлено та вилучено три поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом, в яких містився, згідно Постанови Кабінету міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 70,71 г, маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 47,09 г, що більше ніж невеликий розмір, передбачений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», який ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та виключити з його резолютивної частини, покарання призначене на підставі ст. ст. 71,72 КК України. Вказує, що суд безпідставно призначив обвинуваченому остаточне покарання за ст. ст. 71, 72 КК України, оскільки на час постановлення оскаржуваного рішення сплили строки виконання покарання у виді штрафу за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Як встановлено з матеріалів провадження, суд призначив остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю з вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. та визначив виконувати це покарання самостійно.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

При перевірці матеріалів провадження колегія суддів встановила, що після постановлення вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року (ДНЗС 09.01.2013 року), обвинувачений вчинив новий тяжкий злочин 30 липня 2013 року, за який був засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2014 року за ст. 186 ч.2 КК України, тобто перебіг давності виконання покарання у виді штрафу перервався.

Разом з тим, з 30 липня 2013 року по 24 червня 2017 року, обвинувачений не вчиняв нових злочинів, які б переривали строки давності, тобто відповідно вищевказаної норми закону, перебіг давності виконання покарання у виді штрафу закінчився 30 липня 2015 року, а отже відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання за сукупністю з вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року. Жодні відомості, які б свідчили про ухилення ОСОБА_7 від виконання цього покарання у матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, суд не врахував вимоги ст. 80 КК України, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покарання призначене ОСОБА_7 на підставі ст. 71, 72 КК України та вказівку на самостійне виконання покарання у виді штрафу за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2012 року у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді