справа № 166/1512/16-к
номер провадження 1-кп/166/4/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Височне Ратнівського району Волинської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, в силу вимог ст. 89 КК України раніше несудимого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у селі Кортеліси Ратнівського району Волинської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, раніше несудимого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с. Сільця-Млинівські Ратнівського району Волинської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, раніше несудимого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с. Височне Ратнівського району Волинської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, раніше несудимого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с. Кортеліси Ратнівського району Волинської області, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше несудимого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_3 , за ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 2 ст. 345 КК України, -
21 вересня 2016 року близько 19-ї год. 30 хв. старшина ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_14 ніс службу з охорони державного кордону України поблизу с. Сільця-Млинівські Ратнівського району Волинської області. Під час виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_14 помітив ОСОБА_7 , який перебував на відстані 10 метрів від державного кордону і при собі мав пакунок із невідомим вмістом та був обмотаний кульком для сміття, а тому у ОСОБА_14 виникла підозра про незаконне переміщення товарів поза митним пунктом пропуску та незаконний перетин державного кордону України. У зв`язку з цим ОСОБА_14 наказав правопорушникові зупинитись та представити документи, що засвідчують його особу. Після цього доповів про цю подію лейтенанту ОСОБА_15 та почав супроводжувати ОСОБА_7 в сторону с. Сільця-Млинівські Ратнівського району. Під час цього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки з охорони державного кордону, його законних вимог не виконав, не зупинився, та відштовхував від себе ОСОБА_14 та намагався втекти з місця скоєного правопорушення. Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив опір працівникові правоохоронного органу з охорони державного кордону.
Відтак ОСОБА_7 , продовжуючи чинити опір, вирвався від ОСОБА_14 та став тікати, проте був зупинений працівниками Державної прикордонної служби ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 .
Під час супроводження ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 до службового автомобіля ОСОБА_7 до них із лісового масиву підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які, усвідомлюючи, що перед ними знаходяться працівники правоохоронного органу, які виконують службові обов`язки з охорони державного кордону, стали перешкоджати виконанню вказаними працівниками державної прикордонної служби своїх обов`язків, тобто вчинили опір працівникам правоохоронного органу з охорони державного кордону.
Зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагалися допомогти звільнитись ОСОБА_7 , шарпаючи ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 за формений одяг, намагались забрати пакунок, який знаходився при правопорушникові, на зауваження працівників Державної прикордонної служби не реагували, чим вчиняли активну фізичну протидію виконанню ними своїх службових обов`язків.
Через п`ять хвилин після цього до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та працівників Державної прикордонної служби України ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , які слідували по грунтовій дорозі, під`їхав автомобіль «Фольксваген Пасат», до якого сів ОСОБА_4 та вони від`їхали.
Відтак, близько 20 год., коли працівники прикордонної служби із правопорушниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 прибули до службового автомобіля, який знаходився на гравійній дорозі в с. Сільця-Млинівські Ратнівського району поблизу автобусної зупинки, до них приєднались військовослужбовці ДПС України - ОСОБА_19 і ОСОБА_20 .
В цей же час, у те ж саме місце, під`їхало три автомобілі: «Фольксваген Пасат», «Опель Омега», «ВАЗ-2106», з яких вийшла група осіб в кількості близько 15 чоловік, серед яких були ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які, усвідомлюючи, що перед ними знаходяться працівники правоохоронного органу, що виконують службові обов`язки з охорони державного кордону, стали перешкоджати виконанню ними зазначених обов`язків, тобто вчинили опір працівникам правоохоронного органу з охорони державного кордону. Зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 намагалися допомогти звільнитись ОСОБА_7 , шарпаючи працівників Державної прикордонної служби за формений одяг, забрали пакунок, який знаходився при правопорушникові та звільнили останнього, на зауваження працівників державної прикордонної служби не реагували, чим вчинили активну фізичну протидію під час виконання ними своїх службових обов`язків.
З метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 працівник Державної прикордонної служби ОСОБА_15 попередив про можливість застосування вогнепальної зброї та коли правопорушники не відреагували, провів два попереджувальні постріли із табельної вогнепальної зброї в повітря. Після цього правопорушники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свої протиправні дії не припинили та, намагались відібрати у працівників державної прикордонної служби вогнепальну зброю, нанесли побої і легкі тілесні ушкодження ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , чим вчинили активну фізичну протидію під час виконання ними своїх службових обов`язків з охорони державного кордону.
Крім цього, 21.09.2016 близько 20 год. під час припинення працівниками Державної прикордонної служби протиправних дій правопорушників, ОСОБА_8 умисно, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, наніс удар рукою в спину старшому сержанту ОСОБА_20 , від чого той впав на землю обличчям до низу, отримавши при цьому побої, тобто вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу.
До протиправних дій ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_5 , який з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків підійшов до лежачого ОСОБА_20 та умисно наніс удар ногою в обличчя та численні удари руками по голові, тулубу потерпілого, в результаті чого останній отримав побої та тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, синця в ділянці грудної клітки, які згідно висновку експерта № 171 від 23.09.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу. Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_8 підійшов до лейтенанта ОСОБА_15 та умисно наніс удар рукою в область голови потерпілому. В подальшому до ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_4 та в групі нанесли численні удари руками й ногами по різних частинах тіла потерпілого, чим спричинили останньому побої та тілесні ушкодження у вигляді садна та синців в ділянці обличчя, синців в ділянці грудної клітки і правої нижньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 168 від 23.09.2016, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто вчинили насильство щодо працівника правоохоронного органу.
В цей же час та в цьому ж місці ОСОБА_7 умисно з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, наніс два удари ногою в праву ділянку грудної клітини старшині ОСОБА_14 та удари руками по різних частинах тіла потерпілого, чим спричинив останньому побої та тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя, грудної клітини, обох нижніх кінцівок, подряпини на шиї, які згідно висновку експерта № 170 від 23.09.2016, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу.
Крім цього, ОСОБА_6 умисно з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, наніс численні удари руками й ногами по різних частинах тіла капітану ОСОБА_16 , чим спричинив останньому побої та тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, грудної клітини, лівої верхньої кінцівки, саден в проекції крила правої клубової кістки, які згідно висновку експерта № 169 від 23.09.2016, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу.
Таким чином, наведені вище побої та легкі тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , у зв`язку із виконанням потерпілими своїх службових обов`язків по охороні державного кордону
Беручи до уваги наведене вище, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (надалі КК України), а саме: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків з охорони державного кордону та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, відповідно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, висловив щире каяття у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану скоєними злочинами шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, висловив щире каяття у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану скоєними злочинами шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, висловив щире каяття у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану скоєними злочинами шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, висловив щире каяття у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану скоєними злочинами шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, висловив щире каяття у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану скоєними злочинами шкоду.
В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням, відповідно до якого просив, з посиланням на норму ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.
Інші учасники кримінального провадження не заперечили проти задоволення вказаного клопотання.
Судом встановлено, що фактичні обставини справи, які стосуються вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинів, відповідальність за які передбачені ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, вони правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи, що у Суду відсутні будь-які сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, Суд, за їх згодою, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання та визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.
З огляду на наведене, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачено ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, є доведеною, оскільки вказані обставини, зазначені в обвинувальному акті, не оспорювались учасниками кримінального провадження, визнані самими обвинуваченими, які у вчиненому розкаялись та просили суворо їх не карати.
Потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 в судове засідання не з`явились, подали Суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, зазначили про те, що шкода, завдана обвинуваченими, їм відшкодована повністю, претензій до них не мають, просили обвинувачених не карати.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих злочинами збитків.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих злочинами збитків.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих злочинами збитків.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих злочинами збитків.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих злочинами збитків.
Обставини, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання відсутні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, без тяжких наслідків їх вчинення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, є несудимим в порядку ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які не наполягають на покаранні обвинуваченого та беручи до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій статей Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за вчинені ним злочини із застосуванням ст. 70 КК України.
Окрім того, враховуючи встановлені обставини, особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, Суд вважає, що виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів можливе без реального відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання із випробуванням з покладенням на нього передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків.
Також обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року (набрав чинності 07.09.2017 року), оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, подав свідоцтво про її народження та довідку про склад сім`ї про те, що батьківських прав не позбавлений.
Таким чином, вказане клопотання підлягає до задоволення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, підстав, які б перешкоджали застосуванню до нього амністії, Судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, без тяжких наслідків їх вчинення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які не наполягають на покаранні обвинуваченого та беручи до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій статей Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за вчинені ним злочини із застосуванням ст. 70 КК України.
Окрім того, враховуючи встановлені обставини, особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, Суд вважає, що виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів можливе без реального відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання із випробуванням з покладенням на нього передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків.
Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року (набрав чинності 07.09.2017 року), оскільки він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав, подав свідоцтва про їх народження, довідку про склад сім`ї, та довідку про те, що батьківських прав не позбавлений.
Таким чином, вказане клопотання підлягає до задоволення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року має трьох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відносно яких не позбавлений батьківських прав, підстав, які б перешкоджали застосуванню до нього амністії, Судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, без тяжких наслідків їх вчинення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність у нього постійного місця проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які не наполягають на покаранні обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди та беручи до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання, яка просила призначити за ч. 2 ст 342 КК України покарання в межах санкції даної статті, а за ч. 2 ст. 345 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України штрафу, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України - штраф. Щодо покарання за злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, то з врахуванням кількох пом`якшуючих покарання обставин (якими, в даному випадку, є: відсутність тяжких наслідків його вчинення, щире каяття, відшкодування збитків), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги особу винного, Суд погоджується з позицією Прокурора та Захисника ОСОБА_5 про можливість застосування ст. 69 КК України при призначення покарання за цим злочином, а саме штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, без тяжких наслідків їх вчинення, дані про особу винного, який є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність у нього постійного місця проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які не наполягають на покаранні обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди та беручи до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання, яка просила призначити за ч. 2 ст 342 КК України покарання в межах санкції даної статті, а за ч. 2 ст. 345 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України штрафу, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України - штраф. Щодо покарання за злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, то з врахуванням кількох пом`якшуючих покарання обставин (якими, в даному випадку, є: відсутність тяжких наслідків його вчинення, щире каяття, відшкодування збитків), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги особу винного, Суд погоджується з позицією Прокурора та Захисника ОСОБА_7 про можливість застосування ст. 69 КК України при призначення покарання за цим злочином, а саме штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК, України, Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості відповідно, без тяжких наслідків їх вчинення, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, проходить періодичне лікування, має на утриманні двох дітей, які навчаються у вищих навчальних закладах, в порядку ст. 89 КК України несудимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, бере активну участь в спортивному житті району, за що нагороджений грамотами і дипломами, наявність у нього постійного місця проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які не наполягають на покаранні обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди та беручи до уваги позицію Прокурора з приводу призначення покарання, яка просила призначити за ч. 2 ст 342 КК України покарання в межах санкції даної статті, а за ч. 2 ст. 345 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України штрафу, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України найменш суворий вид покарання - штраф. Щодо покарання за злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, то з врахуванням кількох пом`якшуючих покарання обставин (якими, в даному випадку, є: відсутність тяжких наслідків його вчинення, щире каяття, відшкодування збитків), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги особу винного, Суд погоджується з позицією Прокурора та Захисника ОСОБА_5 про можливість застосування ст. 69 КК України при призначення покарання за цим злочином, а саме штрафу.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України три роки обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України чотири роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 призначити остаточне покарання п`ять років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України три роки обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 345 КК України чотири роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань ОСОБА_6 призначити остаточне покарання п`ять років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України штраф у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп;
- за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань ОСОБА_5 призначити остаточне покарання штраф у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України штраф у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп;
- за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань ОСОБА_7 призначити остаточне покарання штраф у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України штраф у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп;
- за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань ОСОБА_8 призначити остаточне покарання штраф у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1