Справа №468/375/17-к 26.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/219/18 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши матеріали кримінального провадження №0000452 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суходільськ Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, з 01.09.2014 року по 01.07.2017 року учня ДНЗ «Баштанський професійний ліцей», неодруженого, непрацюючого, батько якого ОСОБА_7 та мати якого ОСОБА_8 , за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.06.2008 року позбавлені батьківських прав відносно неповнолітнього, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
- відносно якого за ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.07.2013 року був застосований примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд педагогічного колективу Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 2 строком на 1 рік у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України;
- судимого 08.04.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України;

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_9
обвинувачений: ОСОБА_6 ,
захисник: ОСОБА_10
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за епізодами № 1 від 08.03.2016 року, № 6 від 13.07.2015 року, № 7 від 11.12.2015 року, № 8 від 24.02.2016 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за даним вироком за епізодами № 1 від 08.03.2016 року, № 6 від 13.07.2015 року, № 7 від 11.12.2015 року, № 8 від 24.02.2016 року та за вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв від 04 квітня 2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнано винним за епізодами № 2 від 06.05.2016 року, № 3 від 11.05.2016 року, № 5 від 10.11.2016 року, № 10 від 22.11.2016 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв від 4 квітня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років .
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року включно - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
У пред`явленому обвинуваченні по епізодам звинувачення № 4 від 11.05.2016 року та № 9 від 15.11.2016 року за ч.3 ст.185 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправданим.
Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ТОВ «Медікал Рут» матеріальну шкоду в сумі 2865 грн., на користь ТОВ ВКФ «Комсейл» матеріальну шкоду в сумі 470 грн., на користь Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Баштанського району Миколаївської області матеріальну шкоду в сумі 41895 грн., на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 1980 грн., на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 6840 грн., на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 31033 грн.
Вирішено питання стосовно речових доказів та судових витрат.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, направити кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_6 визнає свою вину лише у скоєнні злочину 08.03.2016 року, однак не згоден з призначеним покаранням у виді позбавлення волі. Вважає його занадто суворим. Зазначає, що стороною обвинувачення не був доказаний розмір спричинених збитків ОСОБА_14 . Крім того він відшкодував потерпілій стороні 1000 грн., що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обвинувачений вказує, що при ухваленні вироку про визнання його винуватим у скоєнні правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України суд послався на неналежні докази.

Так, судом не було встановлено точної дати та часу скоєння правопорушень, жоден із свідків не міг також вказати точного часу, коли обвинувачений приїжджав до них та привозив викрадене майно їм для зберігання або продажу.

ОСОБА_6 зазначає, що протоколи проведення слідчих були складенні з порушенням вимог КПК України, судовий розгляд відбувався без участі потерпілих, що унеможливлювало з`ясування всіх обставин злочинів, що мали значення.

Крім того, ні по жодному з епізодів вчинення злочинів не був визначений розмір матеріальних збитків, завданих потерпілим, не проведені товарознавчі експертизи для визначення розміру цих збитків відповідно до положень ст.332 КПК України.

Також, вважає, що необхідно зарахувати весь строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом встановлено, що 08.03.2016 року, близько 00:00 год., ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, таємно, проник на територію ДП «Хлібзавод», що розташований по вул. Промислова, 6 в м. Баштанка Миколаївської області, де шляхом злому навісного замка, проник до одного з приміщень, звідки незаконно заволодів бензокосою марки «Croser CR-1T1» вартістю 1265 грн., електричною кутовою машинкою вартістю 900 грн., зварювальним апаратом «Дніпро-М MMA-250DP EN60974-1» вартістю 1649 грн., електронними вагами вартістю 520 грн., 15 метрами 4 жильного мідного кабелю вартістю 700 грн., 30 метрами 2 жильного мідного кабелю вартістю 120 грн., переноскою довжиною 45 метрів вартістю 800 грн., розеткою - вартістю 10 грн. та курячими яйцями в кількості 90 штук вартістю 120 грн. Викрадене майно ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 8370 грн.
06.05.2016 року по 09.05.2016 року, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом віджимання вхідних дверей, таємно проник в приміщення аптечного кіоску ТОВ «Медікал Рут», розташованого по АДРЕСА_2 , звідки викрав системний блок до комп`ютера ПК «Intel» вартістю 1925 грн. та мобільний телефон марки LG моделі Е 400 вартістю 940 грн., якими, перенісши за межі приміщення аптеки, розпорядився як власними, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 2865 грн.
В ніч на 11.05.2016 року, умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_3 , звідки викрав ноутбук марки «Асер» моделі Aspire Е 15» вартістю 7000 грн., 2 пневматичні гвинтівки марки «Чайка 1» вартістю 2000 грн. кожна, загальною вартістю 4000 грн., 3 пневматичні пістолети марки ASG CZ 75 Р-07 Duty вартістю 1200 грн. кожний, загальною вартістю 3600 грн., 2 пістолети марки «Флобер» вартістю 1500 грн. кожний, загальною вартістю 3000 грн., 7 кобур до пістолетів вартістю 400 грн. кожна, загальною вартістю 2800 грн., 5 упаковок патронів до пістолета марки «Флобер» 1250 грн. кожна, загальною сумою 6250 грн., 8 упаковок кульок до пневматичної гвинтівки вартістю 70 грн. кожна загальною сумою 560 грн., 12 коробок кульок до пневматичної гвинтівки вартістю 100 грн. кожна, загальною вартістю 1200 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 28410 грн.
В ніч на 11.05.2016 року, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по АДРЕСА_4 , звідки викрав із каси гроші в сумі 800 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду у вказаному розмірі.
В ніч на 10.11.2016 року, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проник до приміщення ТОВ ВКФ «Комсейл», що розташоване по вул. Промислова, 5 в м. Баштанка, звідки викрав прожекторну лампу «Horoz Electronic» вартістю 470 грн., якою розпорядився як власною, чим спричинив потерпілому ОСОБА_18 майнову шкоду у розмірі 470 грн.
13.07.2015 року, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно проник через горище в середину приміщення Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, яка розташована по АДРЕСА_2 , де з приміщення навчального класу таємно викрав дев`ять ноутбуків «Lenovo», вартістю 4655 грн. кожен, на загальну суму 41 895 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Привільненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат майнову шкоду у вищевказаному розмірі.
В ніч на 11.12.2015 року, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно проник до господарського приміщення домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав одинадцять папуг «Корелла», вартістю 180 грн. кожна, на загальну суму 1980 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду у зазначеному розмірі.
В ніч на 24.02.2016 року, він діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом пролому шиферу та стелі, таємно проник до господарської споруди домоволодіння, яка розташована по АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_12 , з приміщення якого таємно викрав 180 хвилястих папуг вартістю 30 грн. за кожного, загальною вартістю 5400 грн. та 8 папуг «Корелла», вартістю 180 грн. кожний, загальною вартістю 1440 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 6840 грн.
В ніч на 15.11.2016 року, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно проник у будівлю дошкільного навчального закладу (ДНЗ) «Ягідка», який розташований по АДРЕСА_6 , де з приміщення ясельної групи таємно викрав стереомагнітофон «Lisong», вартістю 500 грн., який перебував на балансі Баштанської міської ради Миколаївської області. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Баштанській міській раді майнову шкоду у розмірі 500 грн.
В ніч на 22.11.2016 року, він діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, шляхом віджиму вікна, таємно проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке розташоване по АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрав: продукти харчування, напої, телевізор, мобільні телефони, портативний DVD-плеєр, жіночу куртку з болоневого матеріалу чорного кольору, флеш накопичувачі на 4 Gb та 8 GB, гроші в сумі 400 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 30133 грн.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_10 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду 1 інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідає сукупності зібраних у матеріалах кримінального провадження доказам, яким дана правильна юридична оцінка, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого є безпідставними, оскільки незважаючи на невизнання вини у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, потерпілими за якими є ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Привільненська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів.
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою причетність до скоєння крадіжок у вищевказаних осіб.

Вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого, суд 1 інстанції виходив із сукупності всіх обставин вчинення ним злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про винність ОСОБА_6 підтверджені перевіреними й викладеними у вироку суду доказами, а саме показами свідків, потерпілих, даними, що містяться в протоколах проведення слідчих, довідками та висновками про вартість викраденого майна, висновками дактилоскопічних експертиз.

Як на доказ невинуватості у скоєнні злочину ОСОБА_6 посилається на те, що судом не встановлено точної дати скоєння злочинів та жоден із свідків при надані пояснень не міг вказати час, коли обвинувачений приїжджав до них та привозив нібито крадене майно для його зберігання чи продажу. Також свідки не могли дати детального опису майну, з яким обвинувачений до них приїжджав.

Однак, вказані обставини спростовуються поясненням свідків ОСОБА_20 , який купив у ОСОБА_6 системний блок, який належить потерпілому ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та наявними у справі письмовими доказами, а саме даними протоколів огляду місця події та фото таблицями до них, згідно яких зафіксовані сліди зламу, даними, що містяться в протоколі впізнання за фотознімками, згідно яких свідок ОСОБА_21 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 саме як ту особу, що в травні 2016 року приніс в її дім сумку з кобурами до пістолетів, набої та дві пневматичні рушниці, свідок ОСОБА_25 та ОСОБА_26 впізнали обвинуваченого як ту особу, яка продавала папуг, протоколів огляду предметів, висновками дактилоскопічних експертиз, з яких вбачається , що вилучені сліди папілярних узорів залишені ОСОБА_6 ..
Вказані докази які є послідовними та узгоджують між собою, що свідчить про їх достовірність.

Доводи ОСОБА_6 про невизначення розміру збитків, спричинених потерпілим не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, а саме вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ця вимога закону слідчим і судом виконана, розмір завданої обвинуваченим шкоди встановлений згідно з наданими потерпілими довідками, накладними та висновками.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу також і на те, що згідно ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням. Однак, на досудовому слідстві такі експертизи не були проведені і сторона захисту про це клопотання не заявляла. Як слідує із положень ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експерту або експертній установі тільки за клопотанням сторін.

Проте, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту такого клопотання в суді першої інстанції не заявляла, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможним.
Та обставина, що не всі потерпілі були присутніми в судовому засіданні не вплинуло на повноту судового розгляду, а крім того, як вбачається із матеріалів провадження, потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 не були очевидцями скоєних крадіжок.
Тому апеляційний суд не може погодитися з доводами ОСОБА_6 щодо постановлення вироку за відсутності сукупності доказів його винуватості у таємному викраденні чужого майна.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, передбачених ч.3 ст.185 КК України є правильними.
Доводи апелянта щодо окремих недоліків протоколів проведення слідчих дій, то ці недоліки суттєво не впливають на доведеність вини обвинуваченого.
Наведені вище докази спростовують твердження обвинуваченого про недоведеність його винуватості у скоєні вказаних злочинів, а тому апеляційний суд не має підстав для скасування з цих підстав вироку, тим більш, що він не навів в своїй апеляційній скарзі жодної переконливої підстави для скасування вироку, або доказів на підтвердження своєї невинуватості.

Будь-яких істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, зокрема щодо недопустимості досліджених судом доказів та які б давали підстави для скасування вироку саме за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, органами досудового розслідування та судом не допущено, а тому апеляційний суд вважає, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (частинами статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорити питання про призначення менш сурового покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65-67 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є багатоепізодним, особу винного, який є неповнолітнім та виховувався без батьків в дитячих навчальних закладах, обставини, що пом`якшують покарання, які визнано судом як вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, часткове відшкодування шкоди за епізодами, відсутність обтяжуючих покарання обставин, доповідь відділу пробації від 05.05.2017 року, де визначено, що у неповнолітнього ОСОБА_6 високий ризик вчинення повторного злочину та необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 в період випробувального строку, встановленого йому за вироком суду від 08.04.2016 року, вчинив чотири умисних корисливих злочинів, чим довів, що він не бажає стати на шлях виправлення, думку потерпілої ОСОБА_27 , яка наполягала на призначенні суворої міри покарання, пов`язаною з позбавленням волі, беручи до уваги розмір шкоди, заподіяний потерпілим викраденням.
Таким чином, суд першої інстанції, врахував всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого, наявні в матеріалах провадження, та дійшов вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Що ж стосується вимоги обвинуваченого про зарахування йому у строк відбуття покарання весь строк його тримання під вартою, до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі то вона є необґрунтованою та такою, що протирічать законодавству про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в чинній редакції закону відповідно до змін, внесених Законом України №2046-VIII від 18.05.2017), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Вказані зміни до законодавства набули чинності 21.06.2017 року.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги і в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 апеляційний суд не вбачає.

Також, ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про застосування до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
З таким апеляційний суд не може погодитися.
Так, відповідно до ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Однак, згідно п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2016 року ОСОБА_28 засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. В період відбування цього покарання обвинувачений знову вчинив нові злочини.
За такого, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість застосування до Щербини Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст.405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня отримання її копії.

Головуючий:

Судді: