Справа № 206/212/18
Провадження № 1-кп/206/152/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" лютого 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0001652 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, без постійного місця проживання, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

-22.01.1990 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 142 КК України (1960 р.) до 5 років позбавлення волі;

-30.11.1995 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 229-6 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

-01.12.2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 229-6 КК України (1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-14.10.2003 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 70, ч. 2 ст. 307, ст. 395 КК України до 6 років позбавлення волі;

-21.01.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 1 рік 8 місяців позбавлення волі;

-06.06.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-21.12.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 3 роки 3 місяця позбавлення волі;

-14.12.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 311 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно, у період іспитового строку вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 19.12.2017 року приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, та реалізуючи його, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , де користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, через не зачинену хвіртку зайшов на його територію. Знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_3 , достовірно знаючи де знаходяться ключі від вхідних дверей будинку, увійшов на веранду будинку, де праворуч від входу в дерев`яній шафі на полиці взяв ключ від вхідних дверей, за допомогою якого відкрив двері та проник всередину будинку, тобто проник у житло. Знаходячись в будинку, ОСОБА_3 увійшов до спальної кімнати, де з дерев`яної тумби таємно, умисно, повторно викрав планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab 3 Lite», чорного кольору, серійний №R52G71CTDBY, разом з зарядним пристроєм, які належать ОСОБА_6 , та вартість яких, згідно висновку експерта №785/17 від 26.12.2017 року, становить 2386,50 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2386,50 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.12.2017 року, приблизно

о 10:20 годині, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, та реалізуючи його, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де, користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, зайшов на територію домоволодіння з боку городу, після чого ліктем правої руки розбив дві скляні шибки вікна будинку, через які проник всередину, тобто проник в житло. Знаходячись в будинку, ОСОБА_3 увійшов до вітальної кімнати, де з дерев`яної тумби таємно викрав телевізор марки «SONY» моделі KV-14VM1, серійний № 1005290, який належить ОСОБА_7 .

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь.

Умисними злочинними діями ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1500,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав та показав: по епізоду від 19.12.2017 року, що він того дня прогулювався по вул. Дежньовій у м. Дніпро, зайшов до домоволодіння ОСОБА_6 , з якою раніше разом мешкав, знаючи де зберігається ключ від будинку, взяв його та відчинив дім, у спальні на тумбочці лежав телефон-планшет марки "Самсунг", він його взяв та продав за 300 гривень, гроші витратив на їжу. Телефон-планшет повернули. По епізоду від 20.12.2017 року показав, що наступного дня скоїв крадіжку телевізора у брата свого знайомого, який мешкає також по АДРЕСА_2 . Він постукав у двері, йому ніхто не відчинив, тоді він розбив вікно та проник до будинку, звідки виніс телевізор, відніс до річки, потім повернувся до будинку та був затриманий власником. З висновками експертиз згоден, просить суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилилсь, про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ст. 325 КПК України суд розглядає справу без присутності потерпілих, які не прибули в судове засідання, будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання, оскільки можливо за їх відсутності з`ясувати всі обставини по справі.
Крім повного визнання вини обвинуваченим винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження:
-протоколом огляду предмета від 20.12.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто та зафіксовано планшет «Sаmsung» та зарядний пристрій до нього (т. 1 а.п. 15-17);
-протоколом пред`явлення для впізнання від 20.12.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка продала йому 19.12.2017 року планшет «Samsung» чорного кольору та зарядний пристрій до нього (т. 1 а.п. 19-20);
-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 785/17 від 26.12.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість планшета марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab 3 Lite» у комплекті із зарядним пристроєм, з урахуванням його зносу, станом на 20.12.2017 року становить 2386,50 грн. (т. 1 а.п. 26-29);

-протоколами огляду місця події від 20.12.2017 року з фото таблицею, відповідно до якого було проведено огляд ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_3 , вхід на ділянку здійснюється через залізні ворота із замком, який не пошкоджено, на території ділянки знаходиться будинок із цегли білого кольору, двері металеві, замок не пошкоджено. У правому дальному куті на ділянці розташований «сіновал», (місце для зберігання сіна). Вхід до сіновалу здійснюється через дерев`яну пройму та тропа веде до сіновалу. Зліва від входу знаходиться телевізор «SONY» модель KV-14VM1 110-240V чорного кольору (т. 1 а.п. 51-55);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.12.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яку він бачив 20.12.2017 року у дворі свого сусіда ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 60-61);

-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 774/17 від 21.12.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість телевізора «SONY» моделі «KV-14VM1» на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 20.12.2017 року, з урахуванням його зносу, становить 1500 грн. (т. 1 а.п. 75-77).

Оцінюючи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, особу винного, те що він не працює, вчинив злочин у період іспитового строку, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 84), у лікаря-нарколога перебував на обліку з 07.10.1995 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Знятий з обліку з 14.04.2017 року по відсутності даних (т. 1 а.п. 83), у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (т. 1 а.п. 82) та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину, оскільки у останнього є не зняті та не погашені судимості за вчинення ним інших умисних злочинів, окрім злочинів проти власності.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.

Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити попереднім до набрання вироком чинності.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2016 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попереднім у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 20.12.2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_10 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 785/17 від 26.12.2017 року в розмірі 300 грн. та витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 774/17 від 21.12.2017 року в розмірі 300 грн.
Речові докази по даному провадженню: телевізор «SONY» модель KV-14VM1 110-240V чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю; планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy Tab 3 Lite», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1