Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/351/2017 Справа № 641/2730/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

представника органу пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який навчається у Харківській ЗОШ № 151, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення у виді злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній ОСОБА_4 30 серпня 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходився поблизу магазину «Десятка» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 73, де ОСОБА_8 2000 року народження та ОСОБА_9 2001 року народження зустрічались з ОСОБА_10 з метою покупки у останнього мобільного телефону «Iphone 6s», сірого кольору (IMEI НОМЕР_1 ).

Побачивши у руках ОСОБА_9 мобільний телефон «Iphone 6s», у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння вказаним телефоном. Реалізуючи умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і попросив сигарету, таким чином впевнившись, що телефон дійсно знаходиться у руках ОСОБА_9 яка в цей момент перевіряла його на справність, ОСОБА_4 шляхом ривка вихопив з рук ОСОБА_9 мобільний телефон «Iphone 6s» сірого кольору та побіг у невідомому напрямку.

Пробігаючи біля паркану, поблизу будинку 77 розташованому по вул. Плеханівській в м. Харкові, ОСОБА_4 перекинув мобільний телефон через паркан. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 намагались догнати ОСОБА_4 , однак це їм не вдалось. Впевнившись, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 його не переслідують, ОСОБА_4 повернувся до паркану, через який перекинув викрадений мобільний телефон, забрав його і зник з місця злочину, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 19850 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, про скоєне показав як вказано вище, про причини свого вчинку пояснити не зміг.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Оскільки ОСОБА_4 скоїв грабіж, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), то його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З досудової доповіді сектору ювенальної пробації м. Харкова Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що враховуючи характеристику ОСОБА_4 , його спосіб життя історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а так само враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває і вважає що він повинен нести покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового засідання надано письмову заяву про застосування до нього п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.

Прокурор не заперечував щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно із положеннями п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016 (далі - Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили таякі на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Відповідно до положень ст. 10 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти застосування до обвинуваченого ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Згідно із ст. 13 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та скоєний 30 серпня 2016 року.

Таким чином, вище наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду, оскільки він не підготовлений належним чином та до нього не надано документів на підтвердження позову. При цьому суд роз`яснює, що ОСОБА_11 має право звернутися до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи № 4916 від 08.11.2016 в сумі 263,88 гривні, підлягають стягненню з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь Держави, оскільки неповнолітній ОСОБА_4 не має матеріальної можливості та стабільного прибутку для їх сплати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 КК України, п. «а» ст. 1, ст.ст. 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016, Законом України «Про застосування амністії в Україні» в редакції від 06.05.2014, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді ОДНОГО року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий термін на ОДИН рік і відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 263 (двісті шістдесят три гривні 88 копійок, стягнути з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ мобільний телефон «Iphone 6s», сірого кольору (IMEI НОМЕР_1 ), повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 повернути останньому.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя - ОСОБА_1