Провадження № 1-кс/734/222/18 Справа № 734/451/18
У х в а л а

іменем України

07 березня 2018 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000139 від 06.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , курсанта 8 навчальної механізованої роти, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 27.07.2017 року солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2017 № 72-рс (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини, поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду курсанта 8 навчальної механізованої роти.

Водночас встановлено, що солдат ОСОБА_4 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України та виданих у їх розвиток законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності в умовах особливого періоду, без дозволу командування та поважних причин, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 та має чіткі межі і до цього часу місцезнаходження останнього не відоме, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Так, у порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України законодавства, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 20.10.2017, в умовах особливого періоду, без дозволу командування та поважних причин, близько 08 год. 45 хв. самовільно залишив військову частину та перебував поза межами військової частини, обов`язки військової служби не виконував, до медичних закладів та органів державної влади не звертався, про свою належність до Збройних Сил України не повідомляв.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014№ 1126-VII, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для винесення повідомлення про підозру військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України складено 12.02.2017 та цього ж дня у відповідності до вимог ст. 278 КПК України вручено останньому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Повідомлення про підозру вручено командуванню військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), що відповідає вимогам передбаченим КПК України, а саме ч. 2 ст. 135 КПК України, яка передбачає, що у разі відсутності особи за місцем проживання повістка (повідомлення) вручається під розписку адміністрації за місцем її роботи, оскільки ОСОБА_4 проходить службу у лавах Збройних Сил України, то адміністрацією для нього є командування військової частини, де останній проходить службу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та враховуючи, що у справах Бук проти Німеччини від 28.04.2005, Компанія Кола Ест та інші проти Франції від 16.04.2002, Функе проти Франції від 25.02.1993, Чаппел проти Сполученого Королівства від 30.03.1989, Європейський суд з прав людини зазначив, що слово житло може поширюватися на приміщення, у якому особа займається професійною діяльністю, тому казарма військової частини НОМЕР_1 являється житлом для військовослужбовців, які проходять службу у вказаній частині, у тому числі для солдата ОСОБА_4 .

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду; продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , виконання ним процесуальних рішень, спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню та припинить вчинення ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та захисника, які не заперечували проти нього, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 усіх слідчих та процесуальних дій, та припинення вчинення останнім кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 днів у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 97 КПК України.

Виходячи з вимог ст. 197, ч. 2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_4 підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 1 762 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , курсанта 8 навчальної механізованої роти, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 10 години 00 хвилин 07 березня 2018 року по 10 годину 00 хвилин 06 травня 2018 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України суд встановлює ОСОБА_6 заставу в розмірі 52 860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМ України.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з свідками;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 строк не більше двох місяців.

Підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснюється положення п.-п. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1