УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/2333/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бігунь, Овруцького району, Житомирської області
Проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ,

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить змінити, пом?якшити призначене йому судом покарання. Вказує на те, що він визнає повністю свою вину, розкаюється у вчиненому, за час перебування під вартою зрозумів протиправність своїх вчинків.
На апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подала заперечення в яких вирок суду просить залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_12 без задоволення.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 08 серпня 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі,
- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, до відбуття призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Овруцького районного суду від 11.04.2016 року та до відбуття призначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому обраний тримання під вартою. Строк відбування покарання йому визначено рахувати з часу затримання, тобто з 18.10.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту, тобто з 18.10.2016 року по 21.06.2017 року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 21 травня 2016 року, близько 13 години 00 хвилин, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , спільно зі своїм малолітнім братом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в кімнаті ОСОБА_14 з метою, таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_14 був відсутній у вказаній кімнаті, таємно викрали наявні там грошові кошти в сумі 400 грн. та відразу після цього вони вдвох залишили вказане домогосподарство та в подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим було заподіяно потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 400 грн.
Крім цього, 09.09.2016 року, близько 13 години, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу пройшли на територію домогосподарства ОСОБА_15 , де підійшли до приміщення будинку вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_6 через незачинену кватирку вікна проник всередину будинку, а ОСОБА_13 залишився біля будинку неподалік спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, повідомити про це ОСОБА_6 .
В цей час, ОСОБА_6 , перебуваючи всередині будинку ОСОБА_15 , пройшов до приміщення житлової кімнати, де з тумбочки таємно викрав належні останній грошові кошти в сумі 400 грн.
Таким чином ОСОБА_6 , та ОСОБА_13 таємно викрали чуже майно, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 400 грн.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених злочинів стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і ніким не оспорюється, а його дії за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував, що він в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий в період іспитового строку, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, які вчинив будучи неповнолітнім, негативно характеризується за місцем проживання, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкцій ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 08 серпня 2017 року щодо нього без змін.
На ухвала може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: