справа № 462/4379/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Стрілки, Перемишлянського р-ну, Львівської обл., раніше судимого 07.08.2013 Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.187, ст.69, ч.2 ст.263, ч.2 ст.342 КК України до 5-ти років та 8-ми місяців позбавлення волі, звільнений 11.12.2013 року по відбуттю покарання, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, а саме: 29.07.2016 року, приблизно о 09год. 10хв., знаходячись на трамвайній зупинці, що на пл. Двірцевій, 1, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи повторно, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, викрав у потерпілого ОСОБА_5 з кишені штанів предмет схожий на гаманець, в якому знаходилися належні йому документи, а саме: паспорт громадянина України, посвідчення водія, додаток до посвідчення водія, пенсійне посвідчення, довідка до акту огляду МСЕК та грошові кошти в сумі 257 грн. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 257 грн.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно він 29.07.2016 року, приблизно о 09год. 10хв.на трамвайній зупинці вокзалу побачив у чоловіка предмет, схожий на гаманець, що виглядав з кишені, та таємно викрав його, там були документи та гроші, все повернув потерпілому. У скоєному кається. Просив не позбавляти волі, врахувати те, що все викрадене було повернуто потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно, тобто за ч.2 ст. 185 КК України та він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання , також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, відшкодував спричинену шкоду, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4

покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1