Справа № 461/2608/17
Провадження № 1-кп/461/288/17
У Х В А Л А
12.10.2017 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України ,-
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 2 (двох) місяців, покликаючись на те, що обвинувачений після закінчення строку запобіжних заходів може переховуватись від органів досудового розслідування, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечили щодо продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки ОСОБА_6 неодноразово суджений, обвинувачуюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 334 КПК України, колегія суддів ,-
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком на 60 днів, тобто до 10.12.2017 року включно.
Суддя ОСОБА_1 .