В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000131 від 07.07.2016 року про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді декана факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», одруженої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що працюючи на посаді декана факультету здоров`я людини ДВНЗ «Ужгородського національного університету», будучи таким чином службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, в посадові обов`язки якої входить керівництво навчальною, науковою і виховною роботою факультету, забезпечення виконання ЗУ «Про вищу освіту», вимог нормативних документів міністерства освіти і науки України, адміністрації університету, правил внутрішнього розпорядку та здійснює контроль за їх виконанням, здійснення допуску студентів до екзаменаційних сесій, до складання державних екзаменів, до захисту дипломних проектів, магістерських робіт, готує пропозиції щодо відрахування, поновлення студентів, разом із завідувачами кафедр погоджує академічну різницю, готує пропозиції про призначення стипендій студентам факультету відповідно до Положення про стипендіальне забезпечення студентів, діє від імені факультету, представляє інтереси факультету у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами, організаціями й органами державної влади за дорученням ректора, у межах компетенції підписує і візує документи, в липні 2016 року вчинила умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
Так, в першій половині дня 04.07.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в приміщенні деканату факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», який розташований на третьому поверсі будівлі за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 29, до декана факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ» ОСОБА_6 звернулась ОСОБА_7 з тим, щоб її сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , студента безоплатної форми навчання другого курсу факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», не було відраховано з навчання, оскільки він не здав протягом травня-червня 2016 року літню заліково-екзаменаційну сесію, а саме: заліки по спортивній медицині, інформатиці та інформаційних технологій, діагностики і моніторингу стану здоров`я, екзамен з фізіології людини, не здав курсову роботу та екзамен з предмету теорії і технології оздоровчо-рекреаційної рухової активності.

В ході вказаної зустрічі, декан ОСОБА_6 , вирішивши використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, запевнила ОСОБА_7 в тому, що посприяє їй у вирішенні питання щодо невідрахування її сина ОСОБА_8 із безоплатної форми навчання.

При цьому, декан ОСОБА_6 , будучи обізнаною в тому, що студент ОСОБА_8 є інвалідом дитинства по зору, офіційний діагноз вроджений хоріоретиніт правого ока, складний міотичний астигматизм правого ока, розбіжна косоокість ОД, з метою сприяння ОСОБА_7 у невідрахуванні ОСОБА_8 з навчання, погодилась допомогти у оформленні останньому академічної відпустки з тим, щоб він не був відрахований з безоплатної форми навчання і в подальшому, після відбуття академічної відпустки, попередньо здавши заборгованості по навчальним дисциплінам, мав змогу поновитись на безоплатній формі навчання.

Далі, в другій половині дня, 05.07.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, декан ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні деканату факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», за вищевказаною адресою, діючи на виконання своїх домовленостей із ОСОБА_7 , дала вказівку своїй підлеглій - провідному спеціалісту деканату факультету здоровя людини ДВНЗ «УжНУ» ОСОБА_9 підготувати на головного лікаря Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги запит від 05.07.2016 №15 про надання інформації щодо стану здоров`я ОСОБА_8 для вирішення питання про подальше продовження ним навчання, а після того як запит був оформлений засвідчила його своїм підписом, як декан факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ».

Після того, як ОСОБА_7 отримала вказаний запит під розпис, розписавшись в журналі реєстрації вихідних документів, декан ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні приймальної деканату факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, продемонструвала їй аркуш паперу на якому рукописним текстом був виконаний запис у вигляді «200 + 200 ує», тим самим давши зрозуміти ОСОБА_7 , що за видачу вищевказаного запиту та за її сприяння у невідрахуванні ОСОБА_8 з безоплатної форми навчання вона повинна сплатити їй неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів США з чим ОСОБА_7 погодилась.

Після цього, 06.07.2016, на підставі вказаного запиту, лікарсько-консультативною комісією Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги, за адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова,20В, ОСОБА_8 було видано довідку ЛКК від 06.07.2015 №95/4 про те, що в останнього діагноз - вроджений хоріоретиніт правого ока, складний міотичний астигматизм правого ока, розбіжна косоокість ОД, у зв`язку з чим комісією ЛКК йому рекомендовано надати академічну відпустку строком до 30.06.2017.

У подальшому, 08.07.2016, в період часу із 10.49 год. по 10.52 год. декан ОСОБА_6 , знаходячись по місцю роботи в деканаті факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 29, одержавши від ОСОБА_7 вказану довідку ЛКК від 06.07.2016 №95/4, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, запевнила останню в тому, що оформивши на підставі цієї довідки ЛКК академічну відпустку студент ОСОБА_8 в такий спосіб уникне відрахування з безоплатної форми навчання і, що на факультеті здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ» за ним буде зберігатися місце на безоплатній формі навчання.

При цьому, декан ОСОБА_6 , поставила ОСОБА_7 умову про те, що з академічної відпустки ОСОБА_8 обов`язково повинен вийти на навчання в лютому 2017 року, а не 30.06.2017, як вказано в довідці ЛКК, оскільки він зобов`язаний погасити заборгованості по вищевказаним навчальним дисциплінам, які він не здав під час цієї літньої заліково-екзаменаційної сесії.

Після цього, 08.07.2016 об 10.53 год., в ході вказаної зустрічі декан ОСОБА_6 , знаходячись в коридорі факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у її протиправному збагаченні, зобов`язала ОСОБА_7 звернутися до третьої особи - ОСОБА_10 , що обіймає посаду заступника декана факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», і яка не була обізнана із протиправними намірами ОСОБА_6 , з метою передачі їй грошових коштів, надавши ОСОБА_7 номер мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_1 для подальшого контакту з нею.

У такий спосіб ОСОБА_6 прикриваючи свою злочинну діяльність, з метою унеможливлення викриття її правоохоронними органами розробила схему передачі предмету неправомірної вигоди через третю особу, маючи намір в подальшому обернути на свою користь заздалегідь обумовлені з ОСОБА_7 грошові кошти.

Тим самим декан ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину пов`язаного із одержанням неправомірної вигоди від ОСОБА_7 до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 і полягали в наступному.

Так, 08.07.2016 близько 11.36 год. ОСОБА_7 , зустрівшись із ОСОБА_10 , із якою вони попередньо домовились по телефону про зустріч, і яка відбувалась неподалік будівлі Ужгородського національного університету, за адресою: м. Ужгород, вул. Університетська, 14, передала останній, яка не була обізнана із протиправними намірами ОСОБА_6 та її домовленостями з ОСОБА_7 , частину обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 5000 грн. для їх подальшої передачі декану ОСОБА_6 , однак зробити цього не змогла оскільки декан ОСОБА_6 була затримана працівниками УЗЕ в Закарпатській області біля будівлі факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ», за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 29.

Орган досудового слідства в обвинувальному акті зазначає, що таким чином, декан факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ» ОСОБА_6 вчинила закінчений замах на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 5000 грн., за сприяння з використанням свого службового становища у видачі запиту на комісію ЛКК про стан здоров`я студента безоплатної форми навчання другого курсу факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНУ» ОСОБА_8 , оформлення ним академічної відпустки та за невідрахування його з безоплатної форми навчання, у зв`язку із нездачею ним у травні-червні 2016 року літньої заліково-екзаменаційної сесії та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 368 КК України закінчений замах на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала, пояснила, що на факультеті існує практика, що якщо студент підлягає відрахуванню, то обов`язково телефонують батькам. У зв`язку з тим, що студент ОСОБА_8 підлягав відрахуванню через те, що не відвідував заняття та не здав літню сесію, ОСОБА_9 зателефонувала батькові ОСОБА_8 та повідомила, що його син підлягає відрахуванню з університету, на що батько попросив про зустріч для з"ясування обставин. 04.07.2016 року мати ОСОБА_8 ОСОБА_7 прийшла в деканат та просила не відраховувати її сина з університету. Оскільки ОСОБА_8 є інвалідом ОСОБА_9 запропонувала оформити академвідпустку. 05.07.2016 року ОСОБА_7 знову прийшла в деканат і попросила надати їй якийсь запит, оскільки без цього їй не можуть дати довідку ЛКК про стан здоров"я сина. Оскільки про можливість надання такого запиту їй не було відомо, то ОСОБА_6 зателефонувала у юридичний відділ УжНУ, де їй повідомили, що така обставина може існувати, та продиктували приблизний текст запиту, який вона надиктувала для секретаря, яка у свою чергу через декілька хвилин принесла їй оформлений запит, а ОСОБА_6 його підписала, та віддала ОСОБА_9 , яка оформивши його, віддала запит ОСОБА_7 , про що остання розписалася. ОСОБА_6 сказала ОСОБА_7 щоб прийшов її син ОСОБА_8 , для написання заяви. 05.07.2016 року приблизно о 16 год. до неї прийшов батько ОСОБА_8 та пропонував їй для розмови сходити у кафе, на що вона йому відмовила та відповіла, що вона нічого не вирішує, єдиним аргументом для надання академвідпустки є результат медичної комісії. 06.07.2016 року вона зайшла на факультет, де побачила батька ОСОБА_8 , підійшла до нього, він відповів, що він не до неї. 08.07.2016 року ОСОБА_6 ненадовго заїхала на факультет перед тим як поїхати у приймальну комісію, де побачила ОСОБА_7 з колишнім чоловіком. Вони надали їй довідку ЛКК, ознайомившись з якою вона відповіла їм, що все добре, та передала довідку ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_7 попросила вийти у коридор свого колишнього чоловіка та почавши нишпоритись у своїй сумці сказала їй, що хоче подякувати, на що вона їй відповіла, що нічого їй не треба та вийшла у коридор. ОСОБА_7 пішла за нею по коридору, та знову говорила їй що хоче віддячитися, на що вона їй сказала, що особисто їй нічого не треба. До ОСОБА_10 вона її не відправляла. А номер телефону ОСОБА_10 надала ОСОБА_7 для того щоб ОСОБА_10 взяла від ОСОБА_7 з сином заяву про академвідпустку, оскільки всі були у відпустках, про те, що ОСОБА_7 прийде до ОСОБА_10 вона не повідомляла ОСОБА_10 , оскільки знала, що ОСОБА_10 мала бути наступного дня у деканаті.
Також додала, що для облаштування факультету залучала спонсорську допомогу, і право на залучення такої допомоги передбачене п. 3.42 та п. 3.44 контракту, але ні ОСОБА_7 , ні її сину, ні батьку нічого про спонсорську допомогу не говорила та ні до кого її не відправляла.
При отриманні ОСОБА_7 запиту у приймальні також знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , жодних записів на папірці ОСОБА_6 не робила.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачення ОСОБА_6 не обґрунтоване та не підтверджується доказами дослідженими в суді. В матеріалах кримінальної справи немає жодного дослідженого судом належного, допустимого та достатнього доказу, який би міг стати підтвердженням вини обвинуваченої ОСОБА_11 . Аналіз пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення вказує на його необґрунтованість, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками (висновками) вказаними в обвинуваченні. Обвинувачення допускає прямі фальсифікації фактів, встановлених матеріалами справи. Зокрема в обвинуваченні стверджується, що 08.07.2016 року, в коридові факультету здоров`я ОСОБА_6 зобов`язала ОСОБА_7 звернутися до третьої особи ОСОБА_10 , що обіймає посаду заступника декана факультету, і яка не було обізнаною з протиправними діями ОСОБА_6 , з метою передачі їй грошових коштів, надавши ОСОБА_7 номер мобільного телефону. Разом з тим, матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 ще 05.07.2016 року, через свою зайнятість доручила ОСОБА_10 зайнятися питаннями студента ОСОБА_8 , про що повідомила ОСОБА_7 . Вказаний факт підтверджується показами ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , і не заперечується самою ОСОБА_7 . 08.07.2016 року ОСОБА_7 навмисне дочекалася незапланованої зустрічі з ОСОБА_6 з метою проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Сторона обвинувачення стверджує, що нібито 08.07.2016 року ОСОБА_7 передала ОСОБА_10 частину обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 5000 грн. для їх подальшої передачі декану ОСОБА_6 . Однак такі твердження повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема показами ОСОБА_10 , які повністю підтверджуються матеріалами негласної слідчої (оперативної) дії від 08.07.2016 року. Сторона обвинувачення не дає відповіді на питання в який спосіб могла або мала ОСОБА_6 забрати кошти у ОСОБА_10 , яка не була обізнана з її протиправними намірами, як стверджує обвинувачення. Зазначив, що прокурор, обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовує показами свідків ОСОБА_7 , показами її колишнього чоловіка ОСОБА_12 , сина ОСОБА_8 , негласними слідчими діями, оглядом місця події, речовими доказами. Разом з тим, на думку захисту, вказані докази не містять в собі даних, які могли би доводити вину ОСОБА_6 в скоєнні злочину. На думку захисника, покази свідка ОСОБА_7 є надуманими і неправдивими. Захистом, аналізуючи лише показання свідка ОСОБА_7 , без аналізу інших матеріалів справи встановлено на їх думку, щонайменше 11, беззаперечних доказів неправдивості вказаних показань, а саме свідок ОСОБА_7 не змогла пояснити при яких обставинах, і яким чином ОСОБА_6 показувала їй клаптик паперу з написом «200+200 у.о.», і чому саме в неї склалося враження, що ОСОБА_6 необхідно надати винагороду в сумі 400 доларів США: спочатку свідок ОСОБА_7 пояснювала, що вказаний клаптик паперу ОСОБА_6 їй показувала коли вийшла із свого кабінету в приймальню при передачі запиту, а потім порвала його і викинула, потім свідок ОСОБА_7 пояснювала, що вказаний клаптик паперу, ОСОБА_13 показувала їй на столі в своєму кабінеті, потім свідок ОСОБА_14 пояснювала, що вказаний клаптик паперу лежав на столі у приймальній і ОСОБА_6 вказувала на нього в момент коли передавала їй запит, з чого вона зробила висновки про необхідність винагороди. Також ОСОБА_7 не змогла пояснити хто саме поклав на стіл клаптик паперу з написами і чому в неї склалося враження, що вона має передати ОСОБА_6 400 доларів США. Окрім того, свідок ОСОБА_14 змінила (уточнила) свої показання і визнала той факт, що запит в ЛКК передавала їй не ОСОБА_6 , а секретар і в цей час в приймальній крім неї, знаходилися ОСОБА_6 , секретар, ОСОБА_15 і ще хтось. Також свідок ОСОБА_7 підтвердила, що після 05.07.2016 року ОСОБА_6 не призначала їй зустрічі, оскільки оформленням документів мала займатися ОСОБА_10 , а 08.07.2016 року вона навмисне зустрілася з ОСОБА_13 , записуючи їх розмову під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Показання свідка ОСОБА_7 в тій частині, що нібито ОСОБА_6 задиктувавши їй телефон ОСОБА_10 , сказала при цьому, що гроші треба передати саме ОСОБА_16 спростовується показами ОСОБА_6 , а головне негласною слідчою (розшуковою) дією, яка проводилася за участі самої ж ОСОБА_14 . Також свідок ОСОБА_7 визнала той факт, що ОСОБА_6 відмовила від її прохань віддячитися, заявляючи при цьому, що їй нічого не треба, а також той факт, що працівники міліції її постійно намовляли та інструктували про те, що вона має говорити ОСОБА_10 , про те, що кошти їй передати просила ОСОБА_6 . Даний факт також зафіксований в негласній слідчій дії від 08.07.2016 року. Також свідок ОСОБА_7 визнала той факт, що жодного разу, в тому числі і при навмисній та спланованій зустрічі 08.07.2016 року, в розмові з ОСОБА_6 окрім слів про те, що вона хотіла би віддячитися, про грошові кошти сумі 400 доларів США або еквівалентну суму в гривнях не говорила, що ще раз підтверджує той факт, що жодної розмови про надання ОСОБА_6 тої чи іншої вигоди між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не було. Показання свідка ОСОБА_7 спростовані показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_6 , а також негласними слідчими (розшуковими) діями. На думку захисту, всі наведені факти вказують не лише на надуманість та неправдивість показань свідка ОСОБА_7 , але і є доказом провокації та фальсифікації доказів ніби то вини ОСОБА_6 .
Також захисник наполягав на тому, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 є наненалежними доказами, оскільки є показаннями з чужих слів, що вказані свідки підтвердили, як на досудовому слідстві так і в суді, що показання вони дають з чужих слів, і такі ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_7 . Наголосив на тому, що захист як сторона в кримінальному провадженні заперечує і не погоджується показання з чужих слів ОСОБА_8 та ОСОБА_12 визнавати доказами. Жодних інших доказів, на які сторона обвинувачення могла би послатися як на доказ вини ОСОБА_6 в матеріалах кримінального провадження немає. Додав, що незважаючи на те, що відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, сторона захисту надає суду докази, які підтверджують невинуватість ОСОБА_6 у інкримінованому їй злочині, це зокрема підтверджується показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які показали, що незадовільні оцінки на заліках та екзаменах ОСОБА_8 отримав обґрунтовано, через низьку відвідуваність та пропуски занять, нездачу курсових робіт, відсутність належних знань, і жодних переслідувань студента ОСОБА_8 з їх боку не було, а також показами ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , показами обвинуваченої ОСОБА_6 . Доводи сторони обвинувачення повністю спростовуються також матеріалами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтролю особи від 08.07.2016 року, якою чітко і однозначно встановлено відсутність у ОСОБА_6 умислу на отримання вигоди. Зокрема на слова ОСОБА_7 про бажання віддячитися ОСОБА_6 двічі чітко відповідає, що нічого їй не потрібно, що також підтверджує неправдивість свідка ОСОБА_7 про те, що нібито ОСОБА_6 показувала їй клаптик паперу з написом «200+200 у.о.» чим вимагала винагороду в 400 доларів США, оскільки ОСОБА_7 при розмові з ОСОБА_6 не вказує на це, а говорить лише про наміри «віддячитися». Таким чином, на погляд захисту, досудовим слідством встановлена відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. Крім того, захисник посилався на те, що під час досудового розслідування слідчим прокуратури допущено ряд грубих процесуальних порушень. Просив суд винести відносно ОСОБА_6 виправдувальний вирок за відсутності в її діянні складу кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також зазначив, що надані ОСОБА_7 покази за своїм змістом є суперечливими та суперечать обставинам кримінального провадження, є непослідовними та вказують на безпідставність обвинувачення в частині наявності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину. Також матеріали НСРД є безпосередніми доказами відсутності події кримінального правопорушення, їх дослідженням встановлено, що на всі пропозиції ОСОБА_7 віддячитися ОСОБА_6 категорично відповіла відмовою. Зміст вказаних матеріалів також вказує на здійснення дій, що спрямовані на провокування отримання коштів, оскільки оперативні працівники постійно супроводжують ОСОБА_7 та інструктують її щодо провокації хабара.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що станом на липень 2016 року її син ОСОБА_8 навчався на факультеті здоров`я людини, на другому курсі. Деканом вказаного факультету є ОСОБА_6 . Під час навчання у сина була непогана успішність, він не був відмінником, але і двієчником, трієчником теж не був, мав середню успішність. Після закінчення сесії, їй у п`ятницю, як вона зрозуміла секретар з деканату факультету, зателефонувала та повідомила, що на понеділок готуються документи про відрахування її сина у зв`язку з нескладанням ним іспитів. Її син являється інвалідом ІІ групи по зору, з дитинства. Вона запитала чи можна ще щось вирішити, на що їй відповіли, що треба говорити з деканом, вона спитала коли буде декан, їй відповіли, що декан на факультеті, але поки вона під`їхала декана вже не було. Оскільки це була п`ятниця в деканаті їй повідомили, що декан буде з понеділка та порекомендували спочатку зателефонувати та з`ясувати чи є декан, щоб не їхати даремно.

У понеділок вона зустрілася з деканом, точну дату вона не пам`ятає, це був початок липня. Вона запитала чи можна щось зробити щоб сина не відраховували, спочатку говорили, що вже нічого не можна зробити, хіба що може бути поновлення на платній основі, на що вона сказала, що не матиме фінансової змоги оплачувати навчання сина. Тоді в деканаті запропонували, що можна піти в академічну відпустку, але як підстава для цього потрібна довідка ЛКК. Вона не знала, чи потрібно якісь документи для отримання довідки, але в поліклініці їй сказали що можна відправити сина на комісію, а комісія вирішить це питання, але для цього потрібен відповідний запит про інформацію з факультету. Вона повернулася на факультет, але декана не було, вона сказала секретарю, що потрібен запит, на що секретар сказала, що потрібно почекати ОСОБА_6 . Вони чекали, під`їхала ОСОБА_6 , вона сказала декану, що потрібен запит, ОСОБА_6 відповіла, що про таке не чула, але сказала, що зателефонує у юридичний відділ та спитає є таке чи ні, оскільки студенти приносять їм довідки без запиту. Вона довго чекала, оскільки в кабінеті ОСОБА_6 відбувалася нарада, потім ОСОБА_6 викликала її до себе в кабінет, син залишився в коридорі, не заходив за нею. ОСОБА_6 сказала, що подзвонила у юрвідділ і, що дійсно є таке, що треба давати запит, але вона не має бажання його їй надавати, мотивувала це тим, що є такі діти яким вона хоче допомогти, а от ОСОБА_8 не хоче вчитися і вона не хоче допомагати, її не цікавить стан його здоров`я, вона не має бажання давати їй запит. На що вона сиділа як студент біля неї, можна сказати, вимолювала, випрошувала цей запит, потім ОСОБА_6 почала говорити, що там є якийсь хлопчина який більш достойний на безкоштовній формі навчатися, тому, що в нього померла мама, а він все одно вчиться, потім, якась дівчинка, яка працює медсестрою вночі, а вдень вчиться, можливо вона більш достойна на безкоштовному навчатися. ОСОБА_7 продовжувала просити і вже сама запропонувала, що можливо вона віддячиться, на що ОСОБА_6 наказала їй вийти та зачекати, вона вийшла в коридор, потім її знову покликали через деякий час, знову ОСОБА_6 сказала, що немає бажання надавати їй цей запит, і в кінці-кінців вирішили дати запит, ОСОБА_6 покликала її. Запит був у руках ОСОБА_6 , а на столі в приймальній на маленькому папірці було написано 200+200 у.о., ОСОБА_6 їй нічого не говорила, і вона теж нічого не говорила, лише кивнула головою, розписалася в журналі про отримання запиту який їй надала працівник в деканаті і при виході з приймальної ОСОБА_6 сказала їй «захочете віддячитися, ОСОБА_21 завтра буде тут». ОСОБА_7 пішла зробила довідку, але на наступний день не змогла прийти, оскільки не мала з ким залишити дитину, з деканату дзвонили, але вона сказала, що буде завтра, тому що не може залишити дитину. Також ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що після того як вона отримала запит, вона зрозуміла, що 400 доларів їй нема звідки взяти, тому вона звернулася до правоохоронних органів, зробила це до отримання довідки ЛКК після того як вийшла від ОСОБА_6 із запитом.

Крім того в судовому засіданні ОСОБА_7 показала, що разом із першим чоловіком вони підходили до ОСОБА_6 щоб показати довідку, чи правильно така оформлена, і коли вона з ОСОБА_6 залишилася сама, вона сказала ОСОБА_6 що принесла гроші щоб віддячитися, на що ОСОБА_6 сказала , що їй особисто нічого не потрібно та сказала зателефонувати ОСОБА_10 і надала їй номер телефону. ОСОБА_7 вийшла з факультету і зателефонувала ОСОБА_10 , на що остання їй відповіла, що вона у приймальній комісії на "БАМі", на запитання ОСОБА_7 чи зможе вона з нею зустрітися якщо вона під`їде до університету, ОСОБА_10 запитала в неї звідки в неї номер телефону, на що вона їй відповіла, що номер телефону їй дала ОСОБА_6 .. ОСОБА_10 погодилася на зустріч та сказала, коли ОСОБА_7 буде на місці їй зателефонувати і вона вийде. Уже коли ОСОБА_7 під`їхала до університету вона зателефонувала ОСОБА_10 , яка вийшла та підійшла до неї на парковку. Тоді мова пішла про вікна, про які ОСОБА_7 до того не чула взагалі, а саме, що на факультеті потрібно поміняти два вікна в 17 аудиторії, і це буде коштувати від 5 до 6 тисяч грн. При цьому ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_10 пропонувала їй самій заплатити за вікна, але вона сказала, що краще вона залишить гроші ОСОБА_15 тому що немає часу їздити, у неї маленька дитина. Свідок сказала що хоче передати 10 тис. грн. на що ОСОБА_10 їй відповіла, що це дуже багато вікна стільки не коштують.Ще ОСОБА_10 сказала їй, що якщо вона може трошки зачекати, вона з`ясує у представника фірми яка встановлює вікна точно яка сума необхідна, ОСОБА_7 погодилася, пройшло приблизно 10 хв, ОСОБА_10 повернулася та сказала, що вона не змогла додзвонитися, вона точно не знає вартість вікон, а це може бути 5300-5700 грн., тому сказала давати 6000 грн. ОСОБА_7 погодилася, тоді ОСОБА_10 відвела її до повороту на стоматологічний факультет, там витягнула зелений чи жовтий зошит, вона вже точно не пам`ятає якого кольору, ОСОБА_7 відрахувала їй гроші, та поставила в наданий зошит, але на 1000 грн. чогось менше відрахувала, тому, що відрахувала 5000 грн, хоча думала, що там 6000 грн. На цьому вони розійшлися. Гроші -10 000 грн., для передачі ОСОБА_10 вручили їй в правоохоронних органах. Свідок вважає, що запит ОСОБА_6 вирішила їй надати тому, що вона в ході розмови з ОСОБА_6 майже три рази сказала, що віддячиться. На запитання прокурора відповіла, що реакції з боку ОСОБА_6 на її слова не було взагалі ніякої, людина просто сиділа з кам`яним лицем і говорила, що немає бажання давати запит і все. Повідомила, що у розмові з ОСОБА_6 не конкретизувала яким чином віддячиться. Також повідомила, що не знає чи бачив ще хтось з присутніх в приймальні осіб, як ОСОБА_6 показувала їй папірець із цифрами. Думає, що ніхто з присутніх у приймальні не чув як ОСОБА_6 їй сказала щоб «захочете віддячитися ОСОБА_21 завтра буде тут», це було сказано дуже тихо. Також будь-яких слів щодо вимагання хабара ОСОБА_6 їй не говорила, їй лише було показано листочок який вона сприйняла як вимагання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 01.07.2016 року йому зателефонували, як сказали з факультету де навчається його син, та повідомили, що його сина відраховують з навчального закладу. Він запитався з ким можна зв`язатися, щоб це питання вияснити, йому дали номер ОСОБА_6 , він зателефонував на вказаний номер і дійсно ОСОБА_6 повідомила йому, що його син не склав іспити з 6 предметів. Він зателефонував сину, оскільки з дружиною вони розлучені, і син визнав, що не склав іспити з 6 предметів, але не говорив про це нічого ні йому, ні матері. Сказав, що за кожний іспит чи екзамен викладачі вимагали 100, 300 і 500 грн., і вся група здавала гроші. Також ОСОБА_12 показав, що повідомив колишній дружині ОСОБА_7 , що їхнього сина відраховують з університету і вона також підходила до ОСОБА_6 без нього, а потім зателефонувала йому, щоб він з нею зустрівся та повідомила йому що це питання можна вирішити, і що ОСОБА_6 написала на папірці суму в 400 доларів, який потім викинула. Зазначив, що це йому відомо зі слів колишньої дружини . Згодом через два дні ОСОБА_7 попросила його щоб він підвіз її до деканату, він погодився, вони двоє зайшли до кабінету декана, де він запитав чи його син залишиться вчитися, на що декан підтвердила, що так. Тоді він залишив ОСОБА_7 в кабінеті ОСОБА_6 . Через деякий час дружина вийшла і сказала, що ОСОБА_6 не хоче брати гроші і послала до заступника і щоб він підвіз її на БАМ, до УжНУ. По дорозі повідомила йому, що звернулася у правоохоронні органи. Він підвіз її, дружина сказала зачекати і відійшла приблизно за 200 м., вона зателефонувала, вийшла ОСОБА_22 , і дружина розмовляла з нею хвилин десять, потім ОСОБА_10 , сказала ОСОБА_7 зачекати 10-15 хв., як йому розповідала дружина. Потім ОСОБА_10 вийшла, дружина підійшла до неї, вони декілька хвилин розмовляли і він бачив як дружина щось передає ОСОБА_15 , напевно це були гроші. Він знав, що дружина пішла туди з грошима. Потім дружина повернулася і сказала, що віддала кошти. Додав, що коли син говорив, що потрібно було здавати гроші за іспити, то він не говорив йому для кого саме, як він зрозумів для викладачів. Також повідомив, що дружина йому сказала, що попросили 400 доларів, за словами дружини, вона питала в декана, як можна це питання вирішити, і напевно остання не хотіла говорити, а написала на папірці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона з ОСОБА_8 навчається на одному факультеті, курсі і в одній групі. Вона є старостою цього курсу. Причиною недопуску ОСОБА_8 , до іспитів було те, що ОСОБА_8 не відвідував пари, і коли прийшла сесія в нього виникли проблеми. ОСОБА_8 вчився на безоплатній основі, і тим більше він обов`язково повинен був відвідувати пари, щоб потім не було проблем. Зазначила, що на першому курсі студент ОСОБА_8 , відвідував пари регулярно, є журнал відвідувань, де відображається як студенти відвідують пари. На другому курсі ОСОБА_8 в більшості випадків не з`являвся на пари. Повідомила, що якщо студент не пише модульні контролі він автоматично не допускається до екзаменів. На екзамен до викладача ОСОБА_23 , ОСОБА_8 не з`явився, вона це точно пам`ятає, як староста курсу, оскільки перебуває під час складання іспитів з студентами від початку до кінця. Як йому поставили оцінку вона не знає. Про тиск на ОСОБА_24 вона вперше чує, але може повідомити, що її як громадського декана студенти всіх курсів, від першого до п`ятого, питали як можуть допомогти ОСОБА_6 , тому що поважають її, ця людина старається для них. Щодо залучення спонсорських коштів їй нічого не відомо. Може пояснити, що за час керівництва ОСОБА_6 на факультеті щороку відбуваються покращення, проводяться ремонти, замінюються вікна, цього року проводилася заміна вікон у 17 аудиторії.

Свідок ОСОБА_20 показав, що працює на посаді начальника юридичного відділу УжНУ. З ОСОБА_6 перебуває суто в робочих відносинах. Щодо практики повідомлення працівниками деканату батьків студентів, які підлягають відрахуванню пояснив, що в УжНУ існує така практика повідомлення батьків студентів, які підлягають відрахуванню, оскільки часто бувають випадки, що батьки навіть не здогадуються, що їхня дитина не відвідує заняття, чи має проблеми з навчанням. Повідомлення проводиться в телефонному режимі деканом, заступником декана чи за їх дорученням іншими працівниками деканату. Така практика існує на всіх факультетах УжНУ. Також пояснив, що ОСОБА_6 телефонувала йому з метою отримання консультації щодо порядку надання запиту у медзаклад для надання академічної відпустки. Відповідно до Положення про надання академічних відпусток, яке діє в УжНУ та загального Положення, яке затверджене спільним наказом МОН та МОЗ він роз`яснив їй порядок надання академічних відпусток, а саме те, що навчальним закладом надається запит до відповідного лікувального закладу для одержання підтвердження щодо стану здоров`я студента і прийняття рішення щодо його подальшого навчання. Також на прохання ОСОБА_6 , роз`яснив їй, що саме має бути зазначено в запиті. З приводу надання чи ненадання ОСОБА_6 такого запиту йому нічого не відомо, він роз`яснював порядок надання запиту.
Також свідок в судовому засіданні показав, що академічна відпустка надається згідно наказу ректора, чи особи, яка виконує його обов`язки на підставі документів, погоджених деканатом, зокрема заяви студента та довідки ЛКК. Зазначив, що документи можуть бути погоджені деканом, заступниками декана тощо. Крім того додав, що університету надається різного роду спонсорська допомога, це може бути комп`ютерна техніка, канцелярські товари, будівельні матеріали чи роботи. Про прийняття спонсорської допомоги подаються відповідні документи до бухгалтерії, якою здійснюється облік та прийняття на позабалансовий облік наданої допомоги, у бухгалтерських документах відображається інформація про осіб, які надали спонсорську допомогу, її вартість, якщо є документи долучаються документи. Повідомив, що отримання спонсорської допомоги фіксується по факту, тобто особа, що бажає надати таку допомогу надає таку, що в подальшому фіксується, можливо складанням акту. Також повідомив, що окремого рахунку для надання грошової спонсорської допомоги в університеті немає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що працює на посаді завідувача кафедри на факультеті здоров`я людини в УЖНУ. Вважає, що до даної події причетний лише в тому сенсі, що приймав іспит у ОСОБА_8 . Пояснив, що приймав іспит у ОСОБА_8 , але оскільки останній не був допущений до іспиту, то екзамен тоді не відбувся, а відбувся пізніше коли ОСОБА_8 дозволили перескладати іспит. Зазначив, що студент ОСОБА_8 приходив на екзамен, він зайшов разом з іншими студентами, витягнув білет, підготувався та позитивно відповів на питання білету, але подивившись у відомість, ОСОБА_23 виявив, що ОСОБА_8 не допущений до екзамену. Для з`ясування даного питання він одразу зателефонував у деканат провідному спеціалісту ОСОБА_25 , яка пояснила, що у ОСОБА_8 є заборгованість, тому він не допущений до іспиту. Пояснив, що дату іспиту, зокрема чи відбувався екзамен 18.06.2016 року, в якій черговості заходив ОСОБА_8 на екзамен та питання білету, на який відповідач ОСОБА_8 не пам`ятає, але в нього це записано.
Також свідок повідомив, що 08.07.2016 року телефонував ОСОБА_10 тому, що хотів з нею зустрітися, оскільки виник неприємний інцидент, пов`язаний з ОСОБА_6 , яка винесла, не повідомивши завідуючого кафедри, з його кафедри принтер. Він спочатку не знав хто це зробив. Потім йому зателефонував директор комплексу, який повідомив, що з його кафедри винесено принтер і чи знає він про це. Він вирішив спочатку вияснити де цей принтер, як йому підказали він знаходиться в приймальній комісії де працює доцент його кафедри ОСОБА_10 . Він хотів зустрітися з ОСОБА_10 з цього приводу, і також було в нього декілька запитань щодо інших речей. Він телефонував ОСОБА_10 один раз, вона відповіла, що працює в приймальній комісії і не може з ним зустрітися, та вони домовилися зустрітися в понеділок. Телефонував ОСОБА_26 вранці. Зазначив, що ОСОБА_6 в цей день не телефонував. Пояснив, що не пам`ятає чи перебував у відпустці в той час коли телефонував ОСОБА_10 . Також телефонував ОСОБА_27 , не пам`ятає один чи два рази. Свідок зазначив, що у нього немає особистого конфлікту з ОСОБА_6 , але ОСОБА_6 дуже агресивно до нього ставиться, зокрема це стосується його кафедри за останні три чотири роки його кафедра не отримала жодного принтера, жодної матеріальної чи фінансової допомоги. Він звертався до ОСОБА_6 з цього приводу, говорив про це на засіданнях, навіть писав заяви про забезпечення відповідною технікою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що навчається на третьому курсі факультету здоров`я людини в УЖНУ. Зазначив, що на другому курсі особливих проблем з навчанням не мав, мав нездачі з 6 предметів, як йому пояснили тому, що не ходив на пари і не вчився, на що пояснив, що на пари ходив, бувало, що пропускав, але рідко. Зазначив, що має проблеми зі здоров`ям, а саме в нього поганий зір. Про те, що його відраховують він дізнався від матері, якій зі слів матері зателефонувала секретар з деканату та повідомила про його відрахування з університету. Після чого вони з мамою пішли в деканат з`ясувати що до чого, чи дійсно в нього 6 перездач з`ясувалося, що так. В деканаті сказали, що виправити це не можна, але потім сказали, що можна піти в академвідпустку, для чого потрібно довідку з лікарні, що він хворий, а саме має проблеми з зором. Зазначив, що про обставини надання грошових коштів йому нічого не відомо, його там не було, він стояв в коридорі, там мама говорила. Мама розказувала йому про це як вона це знає, а саме розказувала, що зайшла в кабінет до декана, ОСОБА_6 написала на папірці суму в 400 дол. США. Про це мама йому розказала після того як вони вийшли з університету, та сіли в машину. В машині їх було тільки двоє: він і мама. Додав, що особисто при розмові матері з ОСОБА_6 присутній не був, стояв в коридорі, точну дату коли це відбувалося не пам`ятає, але пам`ятає, що це було в кінці червня на початку липня, приблизно біля обіду. Також повідомив, що заходив в приймальню, але не в кабінет до декана, в приймальні також були секретарі, в тому числі ОСОБА_21 , яка зайшла потім. Також зазначив, що не знає чи його мати погодилася надати кошти, академвідпустку йому надали, запит ОСОБА_6 йому також надала, точно число коли надали запит не па`ятає, це був кінець червня. Повідомив, що випадків коли викладачі прямо вимагали гроші за складання екзамену не було.
Також на запитання сторони захисту пояснив, що три рази ходив з мамою до деканату: перший раз після дзвінка секретаря вони пішли з мамою до деканату, але декана не було, вдруге вони прийшли, декан була на місці, сказала, що можна піти в академвідпустку, але для цього потрібно довідку, що він дійсно хворий. Вважає, що в третій раз була оголошена сума, а саме вони пішли з мамою в лікарню, а там виявилося, що потрібен запит з деканату. В третій раз він заходив до приймальні, там були секретарі, потім він вийшов, мати знаходилася в приймальні 10-15 хв., після чого вийшла з запитом. За цей час в приймальню ніхто не заходив, і ніхто не виходив звідти. Думає, що розмова між матір`ю і ОСОБА_6 відбулася в кабінеті ОСОБА_6 . Про обставини вилучення грошей йому відомо не було, чи говорила йому мама про це не пам`ятає, оскільки це було давно. Про вказану подію дізнався згодом, не пам`ятає від кого. Маму про передачу грошей він не питав, з батьком про це також не спілкувався. Вважає, що не було підстав його відраховувати, але погоджується, що мав шість перездач.
Повідомив, що розмови з батьком про те, що за здачу екзаменів вимагали гроші, не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що працює на посаді заступника декана факультету здоров`я людини УжНУ. З ОСОБА_6 перебуває у робочих відносинах. 04.07.2016 року в деканат прийшла мама студента ОСОБА_8 , яка була запрошена працівниками деканату у зв`язку з тим, що її син підлягав відрахуванню з університету. ОСОБА_7 було повідомлено, що її син чотири місяці не відвідував заняття у зв`язку з чим у нього виникло 6 заборгованостей з предметів, тобто іспити з шести предметів на сесії він не склав. Розмова відбувалася в приймальні деканату, ОСОБА_7 була вражена чому так сталося і чому її син не склав іспити, однак це питання швидше до неї чому її син не відвідував заняття і не склав іспити протягом сесії. Дізнавшись про те, що її сина буде відраховано з університету ОСОБА_7 почала дуже просити допомогти, зробити щось щоб її сина не відраховували, але, що можна зробити якщо студент не склав сесію. ОСОБА_7 було запропоновано написати заяву про відрахування, з правом поновлення через певний час, однак у такому випадку студент втрачає можливість навчатися на державному замовленні. ОСОБА_7 цього не хотіла, скаржилася, що немає грошей, має скрутне матеріальне становище. Оскільки ОСОБА_8 є інвалідом по зору, ОСОБА_9 , яка відповідає за студентів денного відділення факультету запропонувала зробити довідку ЛКК, яка дала б право ОСОБА_8 піти у академвідпустку. ОСОБА_7 погодилася та сказала, що йде робити довідку ЛКК. На наступний день, 05.07.2016 року ОСОБА_7 знову прийшла в деканат і сказала, що їй потрібен запит для того щоб отримати довідку ЛКК. ОСОБА_10 піднялася в деканат, ОСОБА_27 сказала що треба давати запит, на що ОСОБА_10 сказала, що не знає який потрібно давати запит, як оформити цей документ та запропонувала почекати декана факультету. ОСОБА_6 прийшла через декілька хвилин, ОСОБА_10 піднялися разом з ОСОБА_7 , вони сказали ОСОБА_6 що потрібно такий запит на що вона відповіла, що їй про таке невідомо і зараз зателефонує в юридичний відділ. ОСОБА_6 зателефонувала в юридичний відділ та отримала від ОСОБА_20 консультацію як правильно оформити запит, після чого дала розпорядження ОСОБА_9 підготувати вказаний документ. ОСОБА_9 підготувала запит. ОСОБА_6 ще раз його перевірила та підписала. ОСОБА_9 поставила на вказаний документ печатку, зареєструвала такий у журналі видачі довідок та віддала ОСОБА_7 . ОСОБА_7 було повідомлено, що після отримання довідки необхідно буде написати заяву на академвідпустку, на що вона сказала, що якщо зробить довідку ЛКК то прийде завтра. ОСОБА_6 розпорядилася щоб вона ( ОСОБА_16 ) зайнялася питанням оформлення академвідпустки ОСОБА_8 , а саме прийняла у ОСОБА_7 заяву. Оскільки наступного дня було 06.07.2016 року ОСОБА_10 повідомила, що завтра в деканаті нікого не буде, оскільки відбуватиметься вручення дипломів, та з ОСОБА_7 було домовлено що вона прийде 07.07.2016 року. 07.07.2016 року ОСОБА_10 біля 9 год. 45 хв. вже була на роботі, однак ОСОБА_7 в той день в деканат не з`явилася, ОСОБА_10 займалася поточними справами. ОСОБА_7 зателефонувала їй 08.07.2016 року та повідомила, що вона вже отримала довідку і знаходиться в поліклініці на Бамі, в цей час вона також перебувала в університетському корпусі на Бамі, оскільки працювала у приймальній комісії. Вона відповіла їй щоб підходила, оскільки знала, що ОСОБА_7 із сином має написати заяву. Вони з ОСОБА_7 зустрілися біля шлагбаума, що при в`їзді до університетського корпусу. ОСОБА_7 сказала їй, що всі документи підготувала та почала говорити що хоче віддячитися, на що ОСОБА_10 їй відповіла, що якщо вона хоче допомогти факультету, то зараз іде ремонт в 17 аудиторії і якщо вона бажає надати спонсорську допомогу то може оплатити встановлення двох вікон. ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_7 піти на фірму, що займається встановленням вікон та оплатити вікна, на що ОСОБА_7 спочатку погодилася, а потім почала говорити що гроші у неї з собою, а вдома у неї маленька дитина, яку вона залишила з сином, що у неї немає часу ходити ще кудись. ОСОБА_7 сказала що хоче передати 10 тис. грн. на що ОСОБА_10 їй відповіла, що це дуже багато, вікна стільки не коштують, вікна будуть коштувати від 5 до 6 тисяч грн., а для уточнення ціни потрібно зателефонувати на фірму. ОСОБА_7 наполягала, що надає 10 тисяч грн. ОСОБА_10 двічі телефонувала ОСОБА_28 щоб взнати номер телефону фірми, що займається встановленням вікон, але ОСОБА_6 на її телефонні дзвінки не відповіла. В результаті в ході спілкування з ОСОБА_7 вона пошкодувала останню, оскільки та скаржилася, що в неї немає часу, що вона хотіла б сьогодні зі всім розібратися, та пішла їй назустріч. ОСОБА_7 відрахувала гроші, сказала щоб ОСОБА_10 їх перерахувала, на що вона сказала що це спонсорська допомога і перераховувати не буде. Гроші ОСОБА_7 поставила їй у блокнот який вона тримала у руках.
Відповіла, що гроші повинна була понести та проплатити на фірму, після роботи в приймальній комісії. Зазначила, що при залученні спонсорської допомоги у виді грошових коштів, грошові кошти повинні поступати на рахунок організації у якої замовлялися послуги, або людина особисто оплачує, але вона хотіла виручити цю жінку, а вийшло навпаки. ОСОБА_6 не говорила їй про необхідність отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , і взагалі ні про яку спонсорську допомогу мова не йшла до тих пір поки ОСОБА_7 не приїхала і не почала говорити, що вона хоче надати факультету допомогу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що працює на посаді провідного спеціаліста в деканаті факультету здоров`я людини УжНУ, з ОСОБА_6 перебуває у робочих відносинах. За розпорядженням декана телефонувала батькам студента ОСОБА_8 , а саме спочатку зателефонувала матері, однак вона не відповіла на дзвінок, тому зателефонувала батькові, якого повідомила, а через деякий час і ОСОБА_14 зателефонувала їй особисто. ОСОБА_29 з`явилася до деканату в п`ятницю, але декан була відсутня, вона сказала їй прийти у понеділок, у понеділок, ми показали їй оцінки ОСОБА_8 , хоча вона бачила їх і в п`ятницю та сказали що ОСОБА_8 підлягає відрахуванню. ОСОБА_7 почала говорити що їй робити на даний момент, ОСОБА_6 відповіла, що вже нічого не можна зробити, потім зайшла мова про академвідпустку, ОСОБА_6 запитала свідка, що для цього потрібно на що ОСОБА_9 відповіла, що якщо буде довідка ЛЛК то можна йти в академвідпустку. Те хто саме запропонував як варіант академвідпустку вже не пам`ятає. У вівторок прийшла ОСОБА_7 сказала, що їй потрібен запит, вона їй відповіла, що робити запит не буде тому, що не знає як його робити, ОСОБА_7 чекала ОСОБА_6 , через деякий час прийшла ОСОБА_6 , вони переговорили, і ОСОБА_6 викликала її та сказала як написати запит. Вона підготувала запит та віднесла його ОСОБА_6 на перевірку, ОСОБА_6 в кабінеті підписала запит та винесла його їй для того, щоб вона поставила печатку і зареєструвала його. Вона поставила на вказаний документ печатку, зареєструвала такий у журналі видачі довідок та віддала ОСОБА_7 під розпис. ОСОБА_7 було повідомлено, що після отримання довідки необхідно буде написати заяву на академвідпустку, на що вона сказала, що якщо зробить довідку ЛКК то прийде завтра. 07.07.2016 року вона телефонувала ОСОБА_7 , тому що з 11.07.2016 року мала йти у відпустку, тому хотіла оформити всі документи і ОСОБА_6 питала її чи принесли документи. ОСОБА_7 відповіла їй документи є, але принесе їх 08.07.2016 року. 08.07.2016 року ОСОБА_7 разом з чоловіком прийшли в деканат, ОСОБА_7 принесла довідку, вона взяла довідку та зауважила, що така оформлена неправильно в частині зазначення періоду, а саме повинно було бути зазначено до 01.02., щоб студент міг здати заборгованість.
Повідомила, що їй відомо, що планувався ремонт в 17 аудиторії, там повинні були встановлюватися вікна, хто повинен був оплачувати ремонт вона не знає. Спонсорська допомога університету надавалася завжди, але порядок надання такої допомоги, укладення договорів їй не відомий, вона цим не займається. Щодо оформлення академвідпустки пояснила, що якщо студент багато хворіє, він приносить довідку, пише заяву, яку візує декан та проректор, після чого вона направляється в студентський відділ, який готує відповідний наказ. Повідомила, що оформлення академвідпустки давало право ОСОБА_8 залишитися на державному замовленні.
Повідомила, що не чула щоб ОСОБА_6 вимагала від ОСОБА_7 гроші. Приймальня невеличка, у той час у ній крім декана та ОСОБА_7 була вона і ОСОБА_10 , жодного листочка, який би показувала ОСОБА_6 . ОСОБА_7 не було, це маленький стіл і на ньому немає ніяких паперів, тому вона б побачила, якщо б щось на столі було, оскільки давала ОСОБА_7 розписатися у журналі видачі довідок.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що працює викладачем на кафедрі основ здоров`я. Студента ОСОБА_8 знає, залік з її дисципліни він не здавав не з`явився на залік. Вона з`ясовувала у старости групи чи є поважні причини неявки ОСОБА_8 на залік, деканат їй також не надав відомостей щодо поважності причин неявки ОСОБА_8 , а тому вона на наступний день закриваючи відомість виставила ОСОБА_8 «незадовільно», враховуючи всі попередні оцінки, які він мав за перший і другий модульні контролі. Фактично другу половину навчання ОСОБА_8 на заняття не ходив, з яких причин їй не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що працює на посаді завідувача кафедри основ здоров`я. Студент ОСОБА_8 їй відомий. Він складав залік з дисципліни, яку вона викладає, але отримав відмітку «незадовільно», тому що нічого не знав. Вдруге ОСОБА_32 перескладав залік у присутності її колеги, яка вела практичні заняття- ОСОБА_33 , а також інших студентів, які не склали залік, та батьків, які перебували в коридорі, і також не склав залік, оскільки і вдруге нічого не знав, що батьки, які були присутні визнали. В третій раз ОСОБА_8 здавав залік в присутності комісії з ректорату і щось відповідав, мав якісь знання з предмету, тому залік склав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що працює викладачем кафедри основ здоров`я. Студента ОСОБА_8 знає, складав іспит з дисципліни, яку вона викладає, однак не склав його. На другу перездачу не з`явився. На третій перездачі, яка згідно нормативів проведена у присутності завідувача кафедри, викладача, що проводив практичні заняття та представника студентської громадськості щось відповідав в межах 60 балів. Причини неявки на другу перездачу студент ОСОБА_8 пояснював тим, що в нього було співпадіння з іншим іспитом.
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_34 показав, що ОСОБА_7 усно звернулася до нього з заявою про вимагання у неї деканом факультету здоров`я людини УжНУ ОСОБА_6 хабара, а саме за надання академічної відпустки в розмірі 400 доларів, написавши на папері «200+200 у.о.». З ОСОБА_7 він раніше знайомий не був. За вказівкою керівника він звернувся з рапортом в прокуратуру, оскільки в УЗЕ відсутній єдиний облік і заяву ОСОБА_7 писала вже в прокуратуру. Слідчі дали йому доручення щодо проведення окремих оперативних дій. Він складав ряд протоколів, зокрема щодо вручення коштів, оскільки саме він вручав ОСОБА_7 грошові кошти, які отримав він неї.
Заперечив, що постійно знаходився біля ОСОБА_7 та давав їй вказівки що і як робити, пояснив, що ОСОБА_7 запитувала у нього що як робити, він їй відповідав. Чи давав він якісь рекомендації ОСОБА_7 він не пам`ятає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показала, що на час події перебувала у декретній відпустці, на БАМі, на зупинці до неї підійшли двоє працівників поліції та попросили її стати понятою. Вона погодилася. Вона була присутньою під час вручення ОСОБА_7 грошових коштів, а саме бачила як помітили грошові кошти, які принесла ОСОБА_7 та вручили ці помічені грошові кошти. Після чого ОСОБА_7 поїхала на БАМ, і вона також поїхала на Бам до університету разом з працівниками поліції, де була свідком того як ОСОБА_7 вручила ці кошти якійсь жінці. Пояснила, що про вручення грошових коштів ОСОБА_7 складався протокол, який вона підписала. Також був складений протокол за результатами передачі грошей, який вона також підписала.

Також в ході судового розгляду дослідженні надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду місця події від 08.07.2016 року, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 проводився огляд ОСОБА_10 , а саме: огляд грошових купюр - 10 купюр по 500 грн. та огляд телефону ОСОБА_10 ;

- протокол огляду мобільного телефону від 08.07.2016 року в ході якого був оглянутий мобільний телефон ОСОБА_10 ;

- протокол прийняття грошових коштів від 08.07.2016 року, згідно якого старший оперуповноважений відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕНП України майор поліції ОСОБА_34 , в присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10000 грн.

- протокол ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 08.07.2016 року, згідно якого старший оперуповноважений відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕНП України майор поліції ОСОБА_34 , в присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 вручив ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10000 грн.

- протокол вручення технічних засобів від 08.07.2016 року, згідно якого старший оперуповноважений відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕНП України майор поліції ОСОБА_34 , в присутності понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_37 в приміщенні будівлі УЗЕ в Закарпатській області о 10 год. 00 хв. вручив ОСОБА_7 спеціальний технічний засіб АВР-12;

- протокол обшуку від 09.07.2016 року, проведеного в період з 18 год. 35 хв. до 20 год. 25 хв. у присутності начальника юридичного відділу УжНУ ОСОБА_20 в кабінеті № 15 деканату факультету здоров"я людини ДВНЗ "УжНУ" в м. Ужгороді по вул. І. Франка, 1, в ході якого були виявлені та вилучені відомості обліку успішності від 14.06.2016 року, 18.06.2016 року, 30.05.2016 року, 25.05.2016 року, 24.05.2016 року, 23.05.2016 року, довідку ЛКК від 06.07.2016 року, запит від 05.07.2016 року, журнал реєстрації вихідної кореспонденції;

- протокол огляду від 11.07.2016 року, в ході якого старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_38 у приміщенні службового кабінету прокуратури Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а; проведено огляд документів, вилучених під час обшуку в кабінеті № 15 деканату факультету здоров"я людини ДВНЗ "УжНУ";
-документи які характеризують ОСОБА_6 ;
- посадові інструкції декана та заступника декана ф-ту здоров"я людин;
- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо, відео контролю особи від 22.07.2016 року;

- досліджено в судовому засіданні докази які містяться на картці пам"яті MIKRO SD8GB інв.№24т;

- постанова про розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 25.07.2016 року;

Таким чином , з досліджених в судовому засіданні матеріалів НСРД встановлено, що на пропозицію ОСОБА_7 віддячитися, ОСОБА_6 категорично відповіла, що їй нічого не потрібно. Зазначене вбачається, як із безпосередньої розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , так і з спілкування ОСОБА_7 з бувшим чоловіком ОСОБА_12 та оперативним працівником де ОСОБА_7 повторюючи свою розмову із ОСОБА_6 неодноразово зазначала, що ОСОБА_6 на усі її пропозиції віддячитися відповідала, що нічого їй не треба, а також не просила будь що передавати ОСОБА_10 .
В судовому засіданні також детально було досліджено матеріали НСРД в частині фіксування події передачі грошових коштів ОСОБА_10 та встановлено, що між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 відбулася розмова про необхідність встановлення двох вікон у 17 аудиторії ф-ту, в ході якої ОСОБА_7 повідомила, що вона бажає дати 10 тис. грн., на що ОСОБА_10 зазначила, що це занадто велика сума, що вартість вікон є значно меншою - від 5000грн. до 6000грн., при цьому запропонувала ОСОБА_7 особисто проплатити вартість вікон на фірмі.
Також в суді встановлено, що саме ОСОБА_7 наполягала на тому, щоб ОСОБА_10 особисто взяла в неї гроші, мотивуючи це наявністю в неї на утриманні малолітньої дитини та відсутністю часу особисто оплатити вартість вікон, хоча ОСОБА_15 пропонувала їй щоб вона самостійно оплатила вартість вікон, що ОСОБА_7 підтвердила в судовому засіданні.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 в частині намагання ОСОБА_6 за видачу запиту на комісію ЛКК, надання академічної відпустки її сину, з метою отримати неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів, написавши на папері «200+200 у.о.» та показань, що при виході з приймальної ОСОБА_6 сказала їй «захочете віддячитися, ОСОБА_21 завтра буде тут», оскільки вони суперечать обставинам кримінального провадження іповністю спростовуються як показаннями самої ОСОБА_7 , яка у своїх показах зазначила, що не знає чи бачив ще хтось із присутніх в приймальні осіб, як ОСОБА_6 показувала їй папірець із цифрами 200+200 у.о.; думає, що ніхто з присутніх у приймальні не чув як ОСОБА_6 їй сказала що «захочете віддячитися ОСОБА_21 завтра буде тут», це було сказано дуже тихо; та будь-яких слів щодо вимагання хабара ОСОБА_6 їй не говорила, їй лише було показано листочок який вона сприйняла як вимагання, так і показаннями свідків ОСОБА_10 , яка зазначила, що ОСОБА_9 підготувала запит, ОСОБА_6 ще раз його перевірила та підписала, ОСОБА_9 поставила на вказаний документ печатку, зареєструвала такий у журналі видачі довідок та віддала ОСОБА_7 . ОСОБА_7 було повідомлено, що після отримання довідки необхідно буде написати заяву на академвідпустку, на що вона сказала, що якщо зробить довідку ЛКК то прийде завтра. ОСОБА_6 розпорядилася щоб вона ( ОСОБА_16 ) зайнялася питанням оформлення академвідпустки ОСОБА_8 , а саме прийняла у ОСОБА_7 заяву, та покази свідка ОСОБА_9 яка у своїх показах зазначила , що вона підготувала запит та віднесла його ОСОБА_6 на перевірку, ОСОБА_6 в кабінеті підписала запит та винесла його їй для того, щоб вона поставила печатку і зареєструвала його. ОСОБА_27 поставила на вказаний документ печатку, зареєструвала такий у журналі видачі довідок та віддала ОСОБА_7 під розпис. ОСОБА_7 було повідомлено, що після отримання довідки необхідно буде написати заяву на академвідпустку, на що вона сказала, що якщо зробить довідку ЛКК то прийде завтра та додала, що не чула щоб ОСОБА_6 вимагала від ОСОБА_7 гроші. Приймальна невеличка у той час у ній крім декана та ОСОБА_7 була вона і ОСОБА_10 , жодного листочка, який би показувала ОСОБА_6 . ОСОБА_7 не було, це маленький стіл і на ньому немає ніяких паперів, тому вона б побачила, якщо б щось на столі було, оскільки давала ОСОБА_7 розписатися у журналі видачі довідок.
Також суд, бере до уваги, що покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 є показами з чужих слів.

Частиною 6 ст. 97 КПК України передбачено, що показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

Враховуючи, що іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, показання ОСОБА_8 та ОСОБА_12 щодо обставин справи, не підтверджуються, суд приходить до висновку, що покази ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не можуть бути допустимим доказом на підтвердження наявності вини ОСОБА_6 у інкримінованому їй злочині.

Крім того суд бере до уваги , що ні з матеріалів кримінального провадження , ні з показів свідків , ні з досліджених у суді доказів не вбачається яким чином ОСОБА_10 повина була передати отримані грошові кошти ОСОБА_6 з огляду на те, що згідно обвинувачення ОСОБА_10 не була попереджена ОСОБА_6 про необхідність отримання для неї грошових коштів.

Частиною першою статті другої КК України визначено, що єдиною і достатньою підставою кримінальної відповідальності є наявність у вчиненому особою суспільно небезпечному діянні всіх ознак складу злочину, передбаченого КК.

Частиною першою статті 368 КК України передбачено кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Дослідивши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 368 КК України не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однією із фундаментальних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріплена у ст.17 КПК України, у відповідності до якої ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведене винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення (ч.3 ст.373 КПК України).

За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 2, 3, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Повідомлення про підозру, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази , що мають проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи у свій захист , і , врешті-решт , обвинувачення повинно надати докази , достатні для визнання його обвинуваченим. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5"Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку "вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення , і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані , суд зобов"язаний постановити виправдувальний вирок.

Оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 -ч.1 ст. 368 КК України стороною обвинувачення після опитування щодо бажання доповнити судовий розгляд надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченої слід тлумачити на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, про необхідність постановлення відносно ОСОБА_6 виправдувального вироку, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченої є склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 -ч.1 ст. 368 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 368 КК України та виправдати за недоведеністю в діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази по справі:
- аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь ОСОБА_10 , які поміщені в пакети експертної служби МВС № 2947031 та № 2947030, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Закарпатської області - залишити при матеріалах справи .
- предмет неправомірної вигоди 5000 грн., а саме десять купюр номіналом по 500 грн. кодна за серійними номерами ЗБ 5809196, ХБ 1387130, ХБ 1387128, ХБ 1387127, ХБ 1387126, ХА 2915659, ГТ 0625080, ВЗ 6405533, МА1235628, ВИ 1995878, які поміщені до спецппкету експертної служби МВС № 2947033, які передані на відповідальне зберігання до ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» м. Ужгород, вул. Гойди, 10 - повернути ОСОБА_7
- мобільний телефон «Lenovo S60» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім карткою НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 повернути ОСОБА_10
- документи, вилучені 09.07.2016 року під час обшуку в приміщенні деканату факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНу», за адресою: м. Ужгород, вул. І.Франка, 1, а саме: запит декана ОСОБА_6 від 05.07.2016 року № 15 головному лікарю Ужгородського медичного центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_39 про стан здоров`я ОСОБА_8 , довідку лікарсько консультативної комісії (ЛКК) від 06.07.2016 року № 95/4, згідно якої ОСОБА_8 за станом здоров`я рекомендовано надати академічну відпустку до 30.06.2017 року, відомості обліку успішності від 23.05.2016 року, від 24.05.2016 року, від 25.05.2016 року, від 30.05.2016 року, від 14.06.2016 року, від 18.06.2016 року - повернути факультету здоров`я людини ДВНЗ «УжНу».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1