Справа № 136/472/17
провадження №1-кп/136/80/17
УХВАЛА
іменем України
"06" грудня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 04.03.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 01.03.2017 біля 10 години 00 хвилин, він, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку проник на територію домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_3 помітив алюмінієве доїльне відро, яке знаходилось біля житлового будинку. У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, здійснив крадіжку вказаного алюмінієвого доїльного відра, яке належить ОСОБА_6 , вартість якого складала 269,46 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 269, 46 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно.
Крім того, ОСОБА_3 02.03.2017 року близько 07 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на територію домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_3 . У подальшому, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає таємно, повторно здійснив крадіжку брухту чорного металу загальною вагою 47 кг., належного ОСОБА_7 .. Ринкова вартість брухту чорного складала 182,36 грн. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 182, 36 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою - крадіжка, вчинена повторно.
Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 , ухвалою Липовецького районного суду від 30.03.2016 року було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, та встановлено наступні обмеження: 1) заборонити вихід з будинку з 22 години 00 хвилин вечора до 6 години 00 хвилин ранку наступного дня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити відвідувати кафе та інші заклади торгівлі, де продаються спиртні напої на розлив з метою їх розпивання та придбання, за винятком купівлі продуктів харчування; 3) заборонити виїзд з території району без дозволу керівництва Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області; 4) з`являтись на реєстрацію до Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області в кожну першу суботу місяця до начальника сектора Липовецького відділення поліції, а в разі його відсутності до інспектора чергового Липовецького відділена поліції Немирівського відділу ГУНП у Вінницькій області з 09 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин.
З вказаними обмеженнями ОСОБА_3 був у встановленому законом порядку письмово ознайомлений. В подальшому, діючи умисно, з метою ухилення від встановлени х законом обмежень, без поважних на те причин та без повідомлення керівництва Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, 07.03.2017 року ОСОБА_3 , самовільно залишив обране ним місце проживання, а саме: домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі Липовецького району до м. Чернігів, Чернігівської області, де перебував до 17.03.2017 року та переховувався у своєї дружини від працівників поліції. Маючи можливість повідомити керівництво Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання, ОСОБА_3 , цього не зробив, тим самим ухилився від встановленого йому адміністративного нагляду.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ст.395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
06.12.2017 обвинувачений ОСОБА_3 з`явився в судове засідання, вказуючи на те, що йому стало відомо про розшукові заходи застосовані до нього в рамках даного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, з яких два злочини відноситься до злочинів середньої тяжкості та один є невеликої тяжкості, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім того, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, за які відбував покарання у виді позбавлення волі в установах Державної кримінально-виконавчої служби України, а 02.12.2016 вироком Липовецького районного суду був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. 10.10.2017 ухвалою Крижопільського районного суду звільнений від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Також обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання - 26.10.2017, за викликом суду не з`явився, місце його перебування та місцезнаходження не було встановлено, у зв`язку із чим ухвалою суду було оголошено його розшук. Наведене свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_3 та підвищений ризик повторного вчинення ним нових кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, який просив на застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках якого подане клопотання, дійшов висновку, що з матеріалів кримінального провадження можливо зробити обґрунтоване припущення щодо вчинення саме ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, з яких два злочини, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, один є злочином невеликої тяжкості, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на строк до 5 років.
Судом встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, за які відбував покарання у виді позбавлення та обмеження волі, однак належних висновків для себе не зробив.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання - 26.10.2017, за викликом суду не з`являвся, у зв`язку із чим ухвалою суду від 23.11.2017 було оголошено його розшук.

Суд враховує особу обвинуваченого, а також те, що він не одружений, не має постійної роботи, що буде змушувати його відшуковувати кошти на прожиття.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак з метою запобігання вказаним ризикам, суд вважає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого заходи забезпечення даного кримінального провадження, обравши останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки дійшов до переконання, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.
Також суд вважає за доцільне, відповідно до ст.183 КПК України, визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.131, 176, 177, 183, 196, 197, 314, 331, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень (Одержувач ТУ ДСА України у Вінницькій області. Депозит 0080, , Банк ГУІКСУ у Вінницькій області, МФО 802015).

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль до пошуку роботи.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 02.02.2018.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1