Справа № 502/1188/17
УХВАЛА
02 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області, -
В С Т А Н О В И В :
06.12.2017 року ОСОБА_4 обвинувачений у кримінальному провадженні № 0001049 від 10.11.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про відвід судді ОСОБА_5 , на розгляді у якого перебуває справа № 502/1188/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2017 року для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .
В заяві про відвід судді у порядку ст.75 КПК України ОСОБА_4 , вказує, що після початку судового розгляду по справі № 502/1188/17 з`ясувалось, що виникли обставини, які викликають сумнів у неупередженності головуючого судді ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, він підлягає відводу. Вказує, що на судовому засіданні 20.11.2017 року суддя ОСОБА_5 , в інтересах прокурора державного обвинувачувача проявив обвинувальний нахил при розгляді кримінального провадження, тим самим упереджено проводить судовий розгляд. При розгляді клопотання про визнання доказів недопустимими суддя ОСОБА_5 , проігнорував вимоги ст. ст. 41, 214, 104, 219, 223 КПК України, щодо незаконності допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Зокрема, відповідно до наданих в обґрунтування клопотання документів свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно допитані до моменту внесення до ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні № 0001049, тобто поза межами кримінального провадження, що свідчить про очевидну недопустимість доказів. Однак, суддею ОСОБА_5 , при очевидній недопустимості показань свідків, протоколів допиту, які складено з чисельним порушенням КПК України, не припинено дослідження цих доказів, а проявлено намагання їх допитати та продемострувати обвинувальний нахил, що свідчить про його неупередженість. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України просив задовольнити заяву про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_5 у справі № 502/1188/17.
Обвинувачений ОСОБА_4 , заяву підтримав у повному обсязі, наполягав на її задоволенні.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення відводу.
Дослідивши заяву про відвід судді, заслухавши учасників кримінального провадження. суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивований.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При вирішенні питання про наявність підстав для відводу, суд не вправі розглядати та давати оцінку законності та обґрунтованості процесуальним рішенням та діям судді, який розглядає кримінальне провадження як суд першої інстанції. Всі питання щодо наявності порушення суддею вимог процесуального закону вирішуються згідно з розділом V КПК України.
Відповідно до частини 5статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Згідно ч 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
При цьому, суд звертає увагу, що будь-якою із сторін кримінального провадження після закінчення розгляду справи по суті та прийняття судом остаточного судового рішення до апеляційної скарги, у разі незгоди із прийнятим судовим рішенням, можуть бути включені, крім вказаних у ній підстав для оскарження, також і посилання на процесуальні рішення судді ОСОБА_5 , прийняті ним як головуючим по справі, і які стали підставою для подання заяви про його відвід, і в такому разі будуть предметом розгляду в апеляційному порядку відповідно до вимог КПК України.
Тому невстановлення очевидної недопустимості певного доказу на цієї стадії не може свідчити про упередженість судді ОСОБА_5 а дії обвинуваченого є намаганням нав`язати суду певну точку зору не очікуючи судового рішення. Тобто, такі обставини при розгляді заяви про відвід судді також не встановлені і заявником не доведена наявність обставин, які би викликали сумніви в упередженості судді ОСОБА_5 і унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, тому у задоволені заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 81-82, 89 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_5 у порядку ст. 75 КПК України по справі № 502/1188/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1