Справа № 209/601/16-к
Провадження № 1-кп/209/14/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.04.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 50НМДГ, що становить 850,00 гривень;
- 11.10.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.04.2016 року, виконувати самостійно,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23.11.2015 року, приблизно о 11.00 годині, перебував в барі «Корчма» по б. Героїв у м. Дніпродзержинську із своїм знайомим гр. ОСОБА_5 , де останні разом розпивали спиртні напої, після чого, у ОСОБА_4 виник намір на відкрите викрадення чужого майна. З цією метою він пішов у бік будинку АДРЕСА_2 , де, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, ззаду підійшов до гр. ОСОБА_6 , 1988 р.н., та шляхом ривку вирвав у неї із рук її мобільний телефон «НТС 500», чорного кольору, вартістю 1800,00 грн., після чого побіг у бік маршрутної зупинки, повз пустир, сів на маршрутне таксі та поїхав на правобережну частину м. Дніпродзержинська, де ОСОБА_4 , зустрівся із ОСОБА_7 , 1985 р.н. та ОСОБА_5 , 1988 р.н., де ОСОБА_4 , попрохав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , закласти викрадений ним мобільний телефон «НТС» в ломбард, на паспорт громадянина України ОСОБА_7 , сказавши їм, що даний мобільний телефон належить йому. Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сіли в таксі та попрямували на площу ім. Леніна у м. Дніпродзержинську, де ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , заклали викрадений ОСОБА_4 мобільний телефон на ім`я ОСОБА_9 , в ломбард «Онікс» за 1300 гривень, після чого, ОСОБА_9 , в вищевказаному ломбарді було видано квитанцію на його ім`я. Гроші в сумі 1300 гривень, ОСОБА_7 , віддав ОСОБА_10 , який на той час чекав його та ОСОБА_8 , в автомобілі таксі. Після цього, ОСОБА_4 , дав ОСОБА_7 , гроші в сумі 50 гривень, після чого останні розійшлись. Даними діями, ОСОБА_4 ,, спричинив матеріальної шкоди потерпілій, згідно судово-товарознавчої експертизи № 987 від 17.12.2015 року, на суму 1800,00 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без її участі, цивільний позов не заявляла.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме зазначив те, що 23.11.2015 року, приблизно о 11.00 годині, він перебував в барі «Корчма», розташованому по б. Героїв у м. Дніпродзержинську із своїм знайомим гр. ОСОБА_5 , де вони розпивали спиртні напої, після чого, він пішов у бік будинку АДРЕСА_2 , де ззаду підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , та шляхом ривку вирвав у неї із рук її мобільний телефон «НТС 500», чорного кольору, після чого побіг у бік маршрутної зупинки, повз пустир, сів на маршрутне таксі та поїхав на правобережну частину м. Дніпродзержинська, де він зустрівся із знайомими ОСОБА_7 , 1985 р.н. та ОСОБА_5 , 1988 р.н., які на його прохання заклали викрадений ним мобільний телефон «НТС» в ломбард «Онікс» за 1300 гривень, після чого, ОСОБА_9 , в вищевказаному ломбарді було видано квитанцію на його ім`я. У вчиненому щиро розкаявся, висновки для себе зробив, просив суд суворо його не карати.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.1 а.п. 103-104), не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (т.2 а.п.33), за місце мешкання характеризується позитивно (т.2 а.п.37).
Щире каяття, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
У відповідності до п.2 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до ухвалення попереднього вироку Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 11.10.2017 року, остаточне покарання йому необхідно призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України, з урахуванням вимог ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376, 393, 395 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.04.2016 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, у відповідності до ч.3 ст.72 КК України - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 28.08.2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення: з 28.08.2017 року по день ухвалення даного вироку із розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: квитанцію з ломбарду «Онікс» - залишити при матеріалах справи; мобільний телефон «НТС 500» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судової товарознавчої експертизи № 987 від 17.12.2015 року в сумі 150,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1