Справа № 466/6903/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/142/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.125 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
вищевказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покладено на кримінально виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого ОСОБА_8 . Іспитовий строк ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку 31 жовтня 2016 року. Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України штраф у розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.); за ч. 1 ст. 121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покладено на кримінально виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого ОСОБА_7 . Відповідно до ст. 72 КК України призначені покарання виконуються самостійно. Іспитовий строк ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку 31 жовтня 2016 року.
Вирішено питання з цивільним позовом та речовими доказами.
Раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Не погоджуючись із даним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим за ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

До закінчення апеляційного розгляду 28 березня 2018 року адвокат ОСОБА_6 подав на адресу Апеляційного суду Львівської області заяву про відмову від поданої ним апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримана останнім, про що свідчить його підпис.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав відмову від поданої апеляційної скарги та просить апеляційний суд її прийняти.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 на підтримання поданої заяви, думку прокурора, захисника ОСОБА_10 , які не заперечили проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає до закриття з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або, якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на те, що адвокат ОСОБА_6 подав заяву про відмову від поданої апеляційної скарги, яку він підтримав у судовому засіданні, вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2016 рокуне був оскаржений іншими учасниками судового провадження, проти закриття провадження ніхто не заперечує, колегія суддів апеляційного суду, переконавшись у добровільності намірів, робить висновок про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.403, 405 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
прийняти відмову адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від апеляційної скарги на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4