АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/654/1759/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11/791/1015/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_7 . Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд допустив істотне порушення вимог КПК, зокрема ст. 370 щодо законності та обґрунтованості судового рішення, оскільки на думку апелянта, вирок суду ґрунтується на суперечливих та недопустимих доказах. Вважає, що у ДТП винуватий водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_11 , який не пересвідчившись, що зустрічна смуга вільга від транспортну, здійснив виїзд на неї та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ під керуванням ОСОБА_7 , чим порушив вимоги п. 9.4. ПДР. На думку апелянта, досудовим розслідуванням не встановлено причину загорання автомобіля ГАЗ після ДТП, причини його перевертання та місце, де сталася дорожньо-транспортна пригода, тому висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 є хибним. Вважає, що автотехнічна експертиза призначена судом за клопотанням прокурора незаконно, оскільки аналогічне клопотання захисника судом було відхилено, крім того вважає висновок авто технічної експертизи від 21.07.2017 року неналежним доказом, оскільки він не відповідає вихідним даним, наданим експерту на дослідження;
- потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд не врахував, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав, не розкаявся, внаслідок злочину вона втратила сина, який заживо згорів у машині, при цьому ОСОБА_7 сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння і продовжує допускати аналогічні порушення, що створює небезпеку для людей. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, потерпілу, яка просила відхилити апеляційні вимоги захисника та задовольнити її апеляційну скаргу; прокурора, який просив апеляційні скарги відхилити, вирок залишити без змін, заслухавши виступ сторін в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
При вивченні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, оскільки не пам`ятає обставин, за яких сталась ДТП.
Ретельно дослідивши, та оцінивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, про що у вироку наведено докладні мотиви.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду та вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, виходячи з наступного.
Так, свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції показав, що 03 грудня 2015 року близько 16.30 втрьох з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на автомобілі ГАЗ поверталися з с. Таврійське. За кермом сидів ОСОБА_16 , який до цього вживав пиво, поряд сидів ОСОБА_17 , а потім він. ОСОБА_16 був несамовитим, знервованим, вів себе агресивно, просили його декілька разів, щоб за кермо сів ОСОБА_12 , але ОСОБА_18 сказав, що сам доїде. Перед перехрестям Скадовськ Гола Пристань, ОСОБА_18 не зупинився, пролетів перехрестя, зачепив заднім правим колесом ліве крило легкового автомобіля, який їхав попереду із швидкістю приблизно 20 км. на год. і збирався повертати. Автомобіль ГАЗ перекинувся на лівий бік, з боку водія і спалахнув, при цьому автомобіль розвернуло у протилежний напрямок. Він намагався вибити скло, але не зміг, відчинив двері і виліз з автомобіля.
Свідок ОСОБА_19 показав, що у 2015 році наприкінці осені, біля магазину неподалік від Скадовської траси розмовляв з ОСОБА_20 , а потім поїхав на мопеді в напрямку перехрестя. Позаду побачив автомобіль ГАЗ-53, який рухався із великою швидкістю в напрямку села Гладківка, автомобіль кидало із сторони в сторону, через що його мопед фактично викинуло на узбіччя. Вантажівку побачив перед перехрестям за 100-150 метрів за знаком у с. Таврійське. На автомобілі були включені лише габаритні вогні. У вантажівці було троє людей: за кремом був ОСОБА_21 , чоловік на прізвисько « ОСОБА_22 », тобто ОСОБА_23 , третю особу не знав. Саму дорожньо-транспортну пригоду не бачив, оскільки поїхав далі не зупиняючись. Почув якійсь гуркіт через декілька секунд після того як проїхав перехрестя, але не повертався і не зупинявся.
Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_24 показали, що в той день, близько половини п`ятої години вечора, знаходилась біля продуктового магазину «Лазорко». В цей момент несподівано виник автомобіль ГАЗ-53, який їхав на великій швидкості без освітлювальних приладів, посередині дороги. В цей час, автомобіль ВАЗ із включеними фарами та сигналом повороту, доїхав до перехрестя, зупинився біля траси, щоб зробити маневр поворот ліворуч. Задніми колесами автомобіль ГАЗ проїхав по лівій частині автомобіля ВАЗ. Після чого, автомобіль ГАЗ перекинувся на лівий борт, його розвернуло у протилежну сторону від напрямку руху, протягнуло декілька метрів та спалахнув. Перший з вантажівки вискочив ОСОБА_25 , потім ОСОБА_18 витягали з машини та тушили автомобіль. Третю людину, яка була в автомобілі виявили, коли машину вже потушили і він був без ознак життя.
Аналогічні показання дала в суді свідок ОСОБА_26 .
Відповідно до довідки Херсонського обласного наркологічного диспансеру, у ОСОБА_7 03.12.2015 року в крові виявлено наявність спирту етилового у кількості 0, 71 проміле.
З наведених показань свідків у сукупності, які доповнюють один одного щодо послідовності перебігу подій, що передували настанню ДТП беззаперечно вбачається той факт, що ОСОБА_7 керував автомобілем ГАЗ в стані алкогольного сп`яніння, без освітлювальних приладів, рухався на великій швидкості посередині дороги, автомобіль кидало із сторони в сторону, в той же час автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_11 рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год., із включеними фарами та сигналом повороту, доїхав до перехрестя, зупинився біля траси, щоб зробити маневр поворот ліворуч і в цей час на нього позаду наїхав автомобіль ГАЗ, що спростовує доводи захисника про те, що саме водій ОСОБА_11 виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив здійснення з автомобілем ГАЗ.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з планом-схемою та фото таблицею до нього від 03.12.2015 року встановлено, що ширина дорожньо-транспортного покриття становить 6,5 м., дорога у двох напрямках. Автомобіль ВАЗ р.н. НОМЕР_2 має пошкодження у передній лівій частині кузова, автомобіль ГАЗ р.н. НОМЕР_1 розташований на лівому борту, в кабіні автомобіля виявлено труп людини ( том 2 а.п. 1-9).
Протоколом додаткового огляду місця події від 10.05.2016 року та план-схемою до нього, зафіксовано огляд ділянки вулиці Леніна в с. Гладківка Голопристанського району Херсонської області, проведено виміри проїзної частини: ширина розділової смуги 0,1 м., відстань від границі проїзної частини до металевого відбійника становить з кожної із сторін - 1,1 м. та 1,6 м., відстань від розділової лінії до перехрестя 6, 1 м (том 2 а.п. 43)
Висновком судово-медичної експертизи № 1433 від 09.12.2015 року встановлено, що смерть ОСОБА_12 наступила від отруєння окисом вуглецю (чадним газом). При експертизі трупу виявлені рани голови (встановити характери, механізм утворення яких через їх обгорання не було можливим), обгорання тіла, яке утворилося після смерті від дії джерела високої температури вогню, не виключено 03.12.2015 року в салоні загорівшогося автомобіля після зіткнення транспортних засобів( том 2 а.п. 14-15).
При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупа ОСОБА_12 алкоголю не виявлено (том 2 а.п. 17-18).
Висновком експерта № 1425 від 16.03.2016 року встановлено, що перед настанням дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля ГАЗ-53 р.н. НОМЕР_1 знаходились в технічно працездатному стані. На момент експертного огляду фари головного світла автомобіля знаходились в технічно-непрацездатному стані в зв`язку з пошкодженнями, а саме: електрична проводка піддавалась термічному впливу та повністю зруйнована. Тому визначити технічний стан фар головного світла при даних пошкодженнях не представляється можливим (том 2 а.п. 23-26).
Таким чином, експертними висновками підтверджено, що саме дії водія автомобіля ГАЗ ОСОБА_7 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що спростовує доводи захисника про винуватість ОСОБА_11 .
Доводи захисника про недопустимість висновку судової авто технічної експертизи від 21.07.2017 року колегія суддів визнає безпідставними, оскільки апелянтом на наведено жодного аргументу на їх підтвердження, отже вони є голослівними.
Зокрема експерту надавались всі матеріали кримінального провадження із звукозаписом судових засідань (том 1 а.п. 123, 127), що спростовує доводи захисника про проведення експертизи на недостовірних доказах, спотворення вихідних даних судом, адже експерт використовував вихідні дані (схему місця пригоди, результати огляду місця пригоди), зібрані досудовим розслідуванням та показання свідків, дані в суді.
Посилання захисника на схему ДТП, відповідно до якої автомобіль ВАЗ після наїзду на нього залишився на відстані 4 метрів від краю проїзної частини, при ширині дороги 6,5 метрів як на підставу винуватості водія ОСОБА_11 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки достовірних доказів про порушення водієм ОСОБА_11 правил п. 9.4. ПДР стороною захисту не надано, зокрема жоден із свідків очевидців ДТП на такі порушення не вказує. Ці твердження є виключно припущеннями, заснованими на розташуванні автомобілів після зіткнення.
Разом з цим, враховуючи дію кінетичної енергії, не можна виключати той факт, що після наїзду на нього вантажним автомобілем, який значно перевищує у вазі та габаритах, автомобіль ВАЗ міг зміститися в іншу сторону дороги від того місця, на якому знаходився до ДТП.
Крім того, допитаний в суді свідок ОСОБА_11 показав, що після того, як автомобіль ГАЗ задніми колесами проїхав по передній лівій стороні його машини, його автомобіль відтягнуло назад.
Таким чином, всі зібрані у справі докази є належними та допустимим, узгоджуються між собою і вказують саме на ОСОБА_7 як винуватця ДТП. Жодного доказу на підтвердження протилежного, зібрано не було.
Виходячи з наведеного, суд об`єктивно критично поставився до показань обвинуваченого, розцінивши їх як обраний ним спосіб захисту, з метою уникнути покарання за скоєне та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наслідком якого стала смерть людини, відсутність каяття у скоєному, підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину через перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, посередню характеристику, позицію потерпілої щодо призначення запропонованого прокурором покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційні вимоги потерпілої про необхідність призначення ОСОБА_7 основного покарання на максимальний строк задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив злочин з необережності, є інвалідом 3 групи (том 1 а.с. 86), за місцем проживання характеризується посередньо, що вказує не недоцільність застосування до нього максимальної міри основного покарання, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Таким чином, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог КПК, що стали б підставою для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.10.2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно.
Суддя ОСОБА_2