Справа № 577/3023/16-к
Провадження № 1-кп/577/23/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 357 КК України,
Встановив:
Обвинувачена ОСОБА_4 14 травня 2016 року близько 6 години 30 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_3 у знайомого ОСОБА_7 , побачила в нього мобільний телефон марки Nokia 220 і в цей час у неї виник намір на таємне викрадення вказаного телефону. Переконавшись, що її дії є непомітними для господаря та інших осіб, коли ОСОБА_7 знаходився в ванній кімнаті, повторно таємно викрала його мобільний телефон марки Nokia 220 вартістю 773 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора Київстар вартістю 25 гривень, а також гроші в сумі 400 гривень, що знаходилися в кишені штанів ОСОБА_7 , і залишила місце скоєння злочину. Викраденим ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд. Мобільний телефон продала невідомій особі, а викрадені гроші витратила на власні потреби.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2388 від 23.06.2016 року, вартість мобільного телефону марки Nokia 220 складає 773 гривень, згідно довідки ТОВ СВП Плюс вартість сім-картки мобільного оператора Київстар становить 25 гривень.
Своїми злочинними діями обвинувачена ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 1198 гривень.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 14 травня 2016 року близько 6 години 30 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_3 у знайомого ОСОБА_7 , вирішила вчинити крадіжку документа, що посвідчує особу власника, паспорта громадянина України, та користуючись тим, що її дії є непомітними для господаря, усвідомлюючи, що паспорт є універсальним, офіційним документом, таємно викрала паспорт громадянина України на імя ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , виданого Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області, який лежав в кишені куртки, належної ОСОБА_7 , і залишила місце скоєння злочину.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 23 квітня 2016 року в денний час доби прибула за місцем мешкання до свого знайомого ОСОБА_6 на АДРЕСА_4 і цього ж дня близько 23 години , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , користуючись тим, що ОСОБА_6 від вжитого алкоголю сп`янів та за її діями не стежить, усвідомлюючи, що банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» є офіційним документом та засобом доступу до банківського рахунку, відкритого у зазначеній фінансовій установі, маючи намір у подальшому за її допомогою заволодіти грошовим коштами ОСОБА_6 , таємно викрала банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» з його куртки ОСОБА_6 , що залишалась в кімнаті.
Крім того, 24 квітня 2016 року о 3 годині 38 хвилин ОСОБА_4 прибула до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в будинку № 17 по вул. Свободи в м. Конотоп в торгівельному закладі «Глобус», та користуючись викраденою у ОСОБА_6 банківською карткою ПАТ КБ «ПриватБанк», повторно викрала з банківського рахунку картки № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 19 000 гривень. Викраденими грошима ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 19 000 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала частково та показала, що вона дійсно 14 травня 2016 року перебувала в АДРЕСА_3 у знайомого ОСОБА_7 , побачила мобільний телефон і викрала його, викрала також 400 гривень і паспорт ОСОБА_7 . Після цього залишила місце скоєння злочину. Телефон продала невідомій особі в районі Порт в м. Конотоп, грошима розпорядилася на власний розсуд. Крім того, показала, що за тиждень до Пасхи, до неї прийшли ОСОБА_8 і ОСОБА_6 просили помогти садити картоплю. Потім 23 квітня 2016 року вона була в гостях у знайомого ОСОБА_6 на АДРЕСА_4 . По дорозі в банкоматі ОСОБА_6 просив зняти гроші, в магазині придбали продукти. Потім йому прийшло повідомлення, що з картки було знято 200 000 гривень. Він пояснив, що не знає де ділися ці гроші. Вона запропонувала допомогу - повернути гроші і він погодився і за це він повинен був віддати людям 10%, а їй - одну тисячу гривень. Вона звернулась до знайомих з ОСОБА_9 , щоб допомогли повернути гроші, близько 13 години , а потім ОСОБА_6 , який від вжитого алкоголю сп`янів , відмовився від домовленості, але знайомі вже приїхали, приблизно через 10 годин, десь о 23 годині. Вона пояснила ОСОБА_6 , що гроші треба віддати, сама взяла його картку і 24 квітня 2016 року близько 02 години 30 хвилин з банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в будинку № 17 по вул. Свободи в м. Конотоп в торгівельному закладі «Глобус» зняла з неї 19 тисяч гривень і віддала людям. Картку повернула, а саме поклала на диван. Вона взялася допомогти, тому що думала, що її запідозрять, що це вона викрала гроші, оскільки раніше судима, і вже жалкує. Карточку брала, але користі не мала. ОСОБА_6 сам винуватий. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 не визнає.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що дійсно 14 травня 2016 року у нього в гостях в АДРЕСА_3 перебувала знайома ОСОБА_4 . Коли він знаходився в ванній кімнаті, вона викрала його мобільний телефон марки Nokia 220 вартістю 773 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора Київстар вартістю 25 гривень, а також гроші в сумі 400 гривень, що знаходилися в кишені його штанів і втекла. Позов заявляти не буде. Щодо призначення покарання вважає, що обвинувачена має бути суворо покарана.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 23 квітня 2016 року ОСОБА_4 була у нього в гостях по АДРЕСА_4 , ввечері скористалася тим, що він від випитого алкоголю сп`янів та заснув, викрала його банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» з куртки, що залишалась в кімнаті. Наступного дня він виявив, що нема ні банківської картки, ні грошей на рахунку, з якого зникло 19 тисяч гривень, які він збирав на власні потреби. Він звернувся до поліції не відразу, оскільки, запідозривши ОСОБА_4 , він запропонував їй повернути гроші і ОСОБА_4 . Обіцяла, але час йшов, а гроші повертати вона не збиралася, тому подав заяву у поліцію. Щодо призначення покарання вважає, що обвинувачена має бути покарана таким чином, щоб вона отримала можливість зробити висновки щодо скоєного. ОСОБА_4 просила у нього вибачення. Позов підтримує, просить задовольнити.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 18 лютого 2017 року о 21 годині була понятою під час огляду ОСОБА_4 . Обвинувачену упізнала. ОСОБА_4 , нічого не знайшли. Деталі вона не памятає. Дату пов"язує з Днем народження своєї матері.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що нічого не пам"ятає, крім того, що була понятою і це було взимку. Її покликали працівники поліції , коли вона йшла до аптеки. А через декілька днів запросили ще раз . На протоколі підпис її.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що разом зі ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 . У квітні 2016 року перебувала у ОСОБА_6 . В с. Дубовязівка , де садили картоплю, а ОСОБА_4 готувала обід. По дорозі в Дубовязівку ОСОБА_6 купував продукти і в магазин вони виходили удвох зі ОСОБА_4 . Про їх домовленості вона не знає і була напідпитку.
Винуватість ОСОБА_4 доводиться також письмовими доказами.
По епізоду вчинення крадіжки та заволодіння паспортом ОСОБА_7 : протоколом огляду місця події (а.с.16-20), висновком товарознавчої експертизи № 2388 від 23.06.2016 року , якою визначається вартість викраденого телефона і складає 773 гривень, (а.п. 30-32), довідкою про вартість сім-картки мобільного оператора Київстар(а.п. 33).По епізоду вчинення крадіжки грошових коштів та заволодіння карткою Приватбанку ОСОБА_6 : протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 , (.а.с. 20), ухвалою Конотопського міськрайонного суду про дозвіл на доступ до речей та документів від 18.11.2016 року (а.с. 34 ), протоколом тимчасового доступу а.с. 35-37, протоколом огляду предметів від 21.02.2017 року (а.с. 38-48), протоколом слідчого експерименту зі ОСОБА_4 (а.с. 57-61).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими і такими, що логічно узгоджуються між собою, а так, в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у інкримінованих їй злочинах.
ОСОБА_4 , визнаючи вину частково та пояснюючи по епізоду щодо вчинення крадіжки грошей у ОСОБА_6 та незаконного заволодіння його банківською карткою, фактично визнала, що саме вона здійснила зняття грошових коштів з картки ОСОБА_6 і без дозволу взяла картку. В той же час, показала, що вчинила ці дії в інтересах ОСОБА_6 , щоб розрахуватися з особами, яких вона, на прохання ОСОБА_6 , просила сприяти у з`ясуванні того, хто ж викрав з його картки гроші, які він мав, взяла картку ОСОБА_6 , щоб зняти за допомогою неї гроші з карткового рахунку. Пояснювала, що ОСОБА_6 спочатку попросив її допомоги, а потім відмовився, однак їй необхідно було розрахуватися, бо ті особи приїхали з м. Житомира та витратили власний час. Її покази в цій частині спростовуються показами самого потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що ОСОБА_4 в нього викрала банківську картку, коли він відпочивав і без його згоди викрала ці гроші. Потерпілий пояснив, що він запідозрив її відразу і просив повернути гроші і ОСОБА_4 не відмовлялася, але час спливав, а вона гроші не повертала. Тому він не відразу звернувся до поліції, оскільки чекав, що вона поверне гроші і цим обґрунтовується те, що потерпілий звернувся до поліції не відразу після вчинення крадіжки і спростовуються покази обвинуваченої. Покази обвинуваченої про те, що вона допомагала потерпілому і змушена розрахуватися з особами, яких вона просила за ОСОБА_6 , суд вважає їх способом захисту, щоб уникнути відповідальності і не сплачувати за цивільним позовом, оскільки обвинувачена не повідомляла про такі обставини під час досудового розслідування, а під час розгляду провадження у суді не надала інформації про тих осіб, яких ніби-то просила допомогти ОСОБА_6 , не вказала ні прізвищ, ні імен, ні місця їх проживання.
Не заслуговують на увагу суду твердження обвинуваченої, що судовий розгляд відбувся без з`ясування всіх обставин справи і не було допитано свідка ОСОБА_13 , а також було позбавлено можливості витребувати ще докази, оскільки провадження тривалий час перебувало на розгляді у суді, судові засідання переносились на інший час за клопотаннями обвинуваченої і суд сприяв у витребуванні доказів. Заявлялися обвинуваченою і клопотання, від яких вона відмовлялася. Таку позицію обвинуваченої суд розцінює, як затягування розгляду кримінального провадження. Судом вживалися заходи для забезпечення явки до суду свідка ОСОБА_13 , однак суду надано відомості, що ця особа через стан здоров`я не може прибути до суду, оскільки прикутий до ліжка. Не заслуговують на увагу суду твердження обвинуваченої ОСОБА_4 , що не витребувані письмові покази цього свідка, оскільки покази свідків суд може визнати належними, якщо вони надані безпосередньо у суді. Не заслуговують на увагу твердження захисту, що покази потерпілого ОСОБА_6 це сумнівний доказ на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , з яким у неї неприязні стосунки, що потерпілий говорить неправду, обговорюючи обвинувачену. Судом не встановлено обставин, які б доводили про неприязні відносини між цими особами до вчинення злочину. Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила крадіжку банківської картки та грошей у потерпілого, і природньо, що саме з цього приводу потерпілий має неприязне відношення до неї, оскільки в нього без його згоди викрали картку і гроші. Потерпілий спочатку надавав час обвинуваченій повернути гроші, однак гроші вона не повернула. При цьому, у суду відсутні підстави не довіряти показам потерпілого ОСОБА_6 , а винуватість ОСОБА_4 доводиться також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за
ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння шляхом крадіжки паспортом, за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Органом обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується повторність , як обтяжуюча обставина, однак суд її не застосовує, оскільки повторність вмінено, як кваліфікуюча ознака.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
обвинуваченої, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає те, що має малолітню дитину, щиро розкаялася.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, за місцем проживання характеризується позитивно,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи, відомості про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вчинила ряд злочинів проти власності, має не зняту судимість, на шлях виправлення не стала, а за ч. 1,3 ст . 357 КК України -штраф, оскільки з урахуванням наявності малолітньої дитини не можуть бути призначені інші покарання . В той же час, враховуючи, що має має малолітню дитину, розкаюється у вчиненні визнаних злочинів, суд вважає за можливе не призначати покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у максимальному розмірі, і за тих же обставин за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 своїми протиправними діями заподіяла матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 і добровільно її не відшкодувала, що вчинення злочину перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали у виді заподіяння шкоди потерпілому, в силу ст. 128 КПК України та ст.ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню повністю цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, яка доведена матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 177, ст. 183 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 схильна до вчинення злочинів, переховувалась від суду, суд дійшов висновку, про те, що наявні ризики і підстави вважати, що обвинувачена може перешкодити кримінальному провадженню і вчинити інші злочини або ухилитися від покарання, вважає за необхідне залишити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але на строк, не більше, ніж на два місяці.
Питання про судові витрати підлягають вирішенню у порядку ст.124 КПК України .
Керуючись ст. 370, 374 КПК України,-
Ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання :
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік десять місяців;
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (пятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень;
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання в виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 10 (десять) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою, але не довше, ніж до 09 грудня 2017 року до 24 години.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 лютого 2017 року, тобто з моменту застосування. Зарахувати в строк покарання час затримання ОСОБА_4 з 21 години 18 лютого 2017 року до 08 години 30 хвилин 20 лютого 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, час попереднього увязнення з 18 лютого 2017 року 21 години до 20 лютого 2017 року 08 години 30 хвилин та з 21 лютого 2017 року до 20 червня 2017 року до 24 години, а з 21 червня 2017 року і далі - день за день.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 19 000 (дев"ятнадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 19 000 (дев"ятнадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок витрат на залучення експерта.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1