АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1239/17 Справа № 192/462/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, засудженого вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 29 квітня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 лютого 2015 року по 02 червня 2015 року,

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від покарання на підставі ст.81 КК України.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд послався на те, що ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в їдальні установи, потребує контролю, характеризується посередньо. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та застосувати відносно нього ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він має два заохочення за сумлінне ставлення до праці та поведінку, стягнень не має, працює в дві зміни, є батьком двох дітей, один з яких записаний на нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення відбув 2/3 строку призначеного покарання, мав два заохочення, стягнень не мав, працевлаштований в їдальні установи, характеризується посередньо, мав місце факт передання засудженому дружиною заборонених предметів.

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому. Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений скоїв тяжкий злочин, не одноразово був судимим, раніше вже умовно-достроково був звільнений від відбуття покарання, але знову вчиняв злочини. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до антисоціальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбуття покарання, не довів свого виправлення.

Наявність у засудженого неповнолітньої дитини не є підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки це не перешкодило йому знову вчинити тяжке кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 в задоволенні вказаного клопотання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення, не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4