Ухвала
Іменем України
21 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 215/883/16-к

Провадження № 51-4769ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року,
встановив:
За вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 лютого 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскації майна, яке є його власністю.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 .
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ? посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скарги подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції. Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак ОСОБА_4 вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався. У поданій касаційній скарзі захисника не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_5 , та відсутнє обґрунтування необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412 - 414 цього Кодексу. Доводи його касаційної скарги фактично зводяться до посилань на неповноту судового розгляду, надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, посилаючись у своїй касаційній скарзі на порушення таємниці наради суддів, яке полягало, як вказує захисник, у тому, що знаходячись в нарадчій кімнаті суддею ухвалювались судові рішення в інших справах, однак ОСОБА_4 не надає доказів на підтвердження своєї позиції.
Також захисник не наводить конкретних доводів щодо незаконності мотивів і висновків суду апеляційної інстанції, наведених на спростування доводів апеляційної скарги, а також не зазначає, які порушення допустив апеляційний суд при перевірці апеляційної скарги та яким чином ці порушення, відповідно до положень ст. ст. 412, 414 КПК, вплинули чи могли вплинути на постановлення судом апеляційної інстанції законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга захисника не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3