Справа № 396/1451/17
Провадження № 1-кп/396/193/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Березани, Великоберезанського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше неодноразово судимого, востаннє: 19.01.2017 Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, судимість у установленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 , -
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, та суду пояснив, що вчинив правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах. Щиро розкаївся у скоєному та просив суворо не карати, зважаючи на те, що має незадовільний стан здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Претензій до обвинуваченого немає та просить, останнього, суворо не карати.
За таких обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, думку захисника, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують наявність речових доказів по справі, розмір судових витрат та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання, останнього, повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчинену повторно та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений, будучи раніше судимим у вчиненні злочину проти власності, вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують його покарання.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, востаннє 19.01.2017 року був засуджений Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, не одружений, дітей та інших утриманців не має, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, про що свідчать відповідні довідки Новоукраїнської ЦРЛ.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думку потерпілого щодо покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що злочин обвинувачений, вчинив до постановлення вироку Веселинівським районним судом Миколаївської області від 19.01.2017 року, - остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Веселинівським районним судом Миколаївської області від 19.01.2017 року, яким ОСОБА_3 було визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі щодо проведення експертиз відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.01.2017 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, - остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за даним вирок обчислювати з 21.10.2016 року, тобто з дати зазначеної у вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.01.2017 року, зарахувавши у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 21.10.2016 року по 19.01.2017 року включно, як зазначено у вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.01.2017 року.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- велосипед марки "Mercedes-Benz", який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому;
- сорочку Sansin, яка перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського ВП, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1