Провадження № 1-кс/331/128/2018
Справа № 331/166/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , розглянувши його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року, відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, громадянки України, українки, маючої вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2010 р.н., працюючої завідувачем кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року, відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_7 вчинила злочин при наступних обставинах. Відповідно до Примітки 1, ст.364 КК України - службовою особою у статті 368 цього Кодексу є особа, яка постійно чи тимчасово обіймає на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій чи адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до посадової інструкції завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, на ОСОБА_7 покладено наступні права та обов`язки:

п.1 розділу 1 керівництво діяльністю кафедри здійснює завідувач кафедри.

п.3 розділу 1 завідувач кафедри керує особовим складом кафедри.

п.5 розділу 2 організує та керує науково-дослідною роботою викладачів, виробничою практикою студентів, курсовими, кваліфікаційними та дипломними роботами.

п.19 розділу 2 організує ведення та оформлення документації кафедри, діловодства. Керує роботою лаборантів.

п.3 розділу 4 несе відповідальність за дотримання співробітниками кафедри виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, маючи відповідно до своїх службових обов`язків організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції пов`язані із викладацькою керівною діяльністю кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки у вказаному університеті, вчинила злочин за наступних обставин:

13.09.2017, близько 14.30 години, до ОСОБА_7 , яка займає посаду завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, знаходячись у службовому кабінеті останньої, який розташований в будівлі Класичного приватного університету по вул. Жуковського 70-б звернулась за консультацією студентка 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_8 з приводу узгодження питання проходження переддипломної практики, теми дипломної магістерської роботи та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи. В ході вказаної консультації, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті схилити ОСОБА_8 до надання їй неправомірної вигоди, повідомила останній, що для успішної здачі переддипломної практики та майбутнього захисту дипломної магістерської роботи вона має надати їй неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи на меті створити ситуацію, при якій ОСОБА_8 буде вимушена погодитись на її умови, а також схилити останню до надання неправомірної вигоди шляхом вимагання, повідомила що вона, як завідувач кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету має повноваження щодо погодження результатів переддипломної практики необхідної для подальшого захисту дипломної магістерської роботи, а також повноваження та авторитет серед викладачів Класичного приватного університету необхідні для успішного захисту дипломної магістерської роботи.

При цьому, 13.09.2017, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання неправомірної вигоди з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомила останній, що в разі її згоди на вищевказані умови, вона має надати їй в якості авансу, неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США.

В подальшому, 11.10.2017, близько 10.00 години, завідувач кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету - ОСОБА_7 , знаходячись у своєму службовому кабінеті, який розташований в будівлі Класичного приватного університету по вул. Жуковського 70-б, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання від студентки 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_8 неправомірної вигоди за погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи отримала від останньої грошові кошти в розмірі 100 доларів США в якості авансу від загальної раніше оговореної суми неправомірної вигоди.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, в ультимативній формі наголосила на необхідності передачі другої її частини в розмірі 200 доларів США до кінця грудня 2017 року.

27.12.2017, близько 16.00 години, в ході телефонної бесіди з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомила останній, що у зв`язку із фінансовими проблемами, вона не має можливості передати їй раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, на що ОСОБА_7 погодилась на перенесення строків передачі неправомірної вигоди на січень 2018 року, яку ОСОБА_9 має перерахувати на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_7

09.01.2018, близько 11.00 години, ОСОБА_8 , виконуючи умови завідувача кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету - ОСОБА_7 в частині надання їй неправомірної вигоди за погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи, знаходячись по вул. Парамонова 10 в м. Запоріжжя, використовуючи банківський термінал ПАТ КБ «Приват Банк» здійснила перерахування грошових коштів в розмірі 5 628,14 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_7 .

Після здійснення перерахування грошових коштів на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зателефонувала останній та повідомила про здійснення раніше оговореної банківської операції, яка полягала у наданні ОСОБА_7 другої частини неправомірної вигоди, після чого ОСОБА_7 підтвердила свої зобов`язання в частині погодження результатів переддипломної практики та майбутнього успішного захисту дипломної магістерської роботи студентки 2 курсу, групи ММ-116 за спеціальністю код.056 «Міжнародні економічні відносини» Класичного приватного університету ОСОБА_8 .

Таким чином встановлено достатню кількість доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданого йому службового становища, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди.

09 січня 2018 року о 15 годині 52 хвилин підозрювану ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 січня 2018 року старшим слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

10 січня 2018 року о 15 годині 10 хвилин підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

10 січня 2018 року підозрювану ОСОБА_7 доставлено до приміщення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, про що свідчать надані суду копії документів. Також зазначив, що ОСОБА_7 на кожний виклик органу досудового розслідування буде з`являтися та не мала і не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування. Вважає, що в даній справі відсутні будь-які ризики, які б давали слідчому судді підстави обирати відносно ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід, оскільки заявлені слідчим припущення щодо можливих ризиків є голослівними. Просив також прийняти до уваги і те, що підозра є необґрунтованою, оскільки мало місце провокативні дії зі сторони, як ОСОБА_10 , так і працівників правоохоронних органів. На підставі викладеного, просив суд відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника ОСОБА_4 , додатково зазначив, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню доньку, перебуває у шлюбу та має стійкі соціальні зв`язки.

Підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтримав позицію своїх захисників та просила суд у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Додатково зазначила, що окрім малолітньої дитини має на утриманні матір похилого віку, яка потребує постійного лікування.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; наявністю ризиків того, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч. 1 ст.177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п.4 ст.177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: показами свідків; протоколами огляду, протоколом обшуку від 09.01.2018., речовими доказами, вилученими у ОСОБА_7 під час проведення обшуку, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманніпід вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися Факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбаченістаттею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, про що свідчать надані в судовому засіданні відповідні документи; відомостей щодо наявності у неї будь-яких психічних та інших хронічних захворювань в матеріалах кримінального провадження не має; підозрювана ОСОБА_7 є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, перебуває у шлюбі, має постійне місце реєстрації та проживання за яким характеризується позитивно; наявні в матеріалах справи дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 свідчать про стійкість його соціальних зв`язків, оскільки остання має постійне місце роботи за яким позитивно характеризується.

Аналізуючи обставини справа, дані про особу підозрюваної, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній, конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_7 може бути особисте зобовязання із покладенням на підозрювану обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року, відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом та у призначений час;

2) не відлучатися за територію Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання.

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа про кримінальне правопорушення.

Звільнити підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі судового засідання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
10.01.2018