АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

1 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_2 , в якій він просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року, скасувати його та направити матеріали справи на новий судовий розгляд або постановити своє рішення, яким змінити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

При цьому у своїй заяві ОСОБА_2 зазначає про те, що висновки Апеляційного суду міста Києва, викладені у вироку від 25 лютого 2016 року, з приводу необхідності призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі є невмотивованими, ґрунтуються на завідомо неправдивих показаннях потерпілої та її представника і перекручених фактах, зокрема про те, що він офіційно не був працевлаштований, хоча в дійсності займався підприємницькою діяльністю. Натомість, як стверджує ОСОБА_2 , апеляційний суд при призначенні йому покарання залишив поза увагою і не врахував показання свідків в частині наданих йому характеристик, його, засудженого, показання про визнання ним своєї вини у спричиненні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті, його щирого каяття та сприяння розкриттю злочину як обставину, що пом`якшує його покарання, його ставлення до вчиненого, наявність на утриманні батьків похилого віку. Разом із цим, засуджений звертає увагу на те, що суд при призначенні йому покарання неправомірно врахував дані про його попередню судимість за вчинення умисного вбивства кількох осіб, оскільки це є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за яким його визнано винуватим у даному провадженні, а від так не може бути обставиною, яка обтяжує його покарання. На переконання ОСОБА_2 , не зрозуміло, яким чином впливає на суспільну небезпеку його дій наведені у вироку дані про те, що він перебував у цивільному шлюбі та про відсутність у нього хронічних захворювань.

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що апеляційний суд при призначенні йому покарання у виді довічного позбавлення волі, окрім того, що не дотримався вимог ст. ст. 64 67 КК України і не навів переконливих мотивів неможливості призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, допустив зловживання та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення по справі, внаслідок чого вирок Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року дану заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху внаслідок того, що вона не містила посилання на обставини, які визнаються нововиявленими у розумінні ч. ч. 2, 3, ст. 459 КПК України, зокрема на ті, що не були відомі і не могли бути відомі апеляційному суду при ухваленні щодо нього вироку, та доводять його неправильність. Також, в ухвалі звернуто увагу на те, що за вимогами ч. 3 ст. 459 КПК України зловживання суду під час кримінального провадження, як про це стверджував ОСОБА_2 у своїй заяві, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Навівши в ухвалі конкретні недоліки заяви, засудженому було встановлено строк для їх усунення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію згаданої ухвали Апеляційного суду міста Києва засуджений ОСОБА_2 отримав 20 листопада 2017 року, а 21 листопада 2017 року подав заяву, у якій навів такі самі, як і в попередній заяві, доводи і вимоги, які зводяться виключно до незгоди з вироком Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року в частині призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі та до неправильної оцінки доказів судом. Натомість викладені в ухвалі недоліки заяви ОСОБА_2 не усунув, обставин, які відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 459 КПК України визнаються нововиявленими, в тому числі ті, які не були відомі та не могли бути відомі суду під час ухвалення вироку, та доводять його неправильність, не навів.

Тому, виходячи з вимог ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки засуджений ОСОБА_2 не усунув недоліки своєї заяви, яку залишено без руху, в установлений строк, його заява про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути засудженому ОСОБА_2 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_2 разом із поданою ним заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Провадження: №11-о/796/25/2017
Суддя - доповідач: ОСОБА_1