Справа № 567/1/18 .
У Х В А Л А

16.02.2018 рокум. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі Рівненської області клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:
В Острозький районний суд Рівненської області звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 02.01.2018 року клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає, що даний запобіжний захід є для ОСОБА_5 занадто суворим. Зазначив, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо нього було обгрунтовано тим, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність та те, що він був раніше судимий.
Вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 не має наміру уникати кримінальної відповідальності, так як вину у вчиненні злочину не визнає, а оголошена підозра у вчиненні злочину є недостатньо обгрунтованою, в зв`язку з чим не має підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів він не вчиняв. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, хоча раніше і був судимим, проте нових злочинів він не вчиняв. Зазначив, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не може обгрунтовуватись тим, що він був раніше судимим. Крім того зазначив, що ОСОБА_5 не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб слідство швидше закінчилось. Вказав, що інкримінований ОСОБА_5 злочин, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Посилається на те, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст.177 КПК України і його належної поведінки.
Вважає, що для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одних доказів вчинення злочину є недостатньо, потрібно також додаткові достатні фактичні підстави- наявність даних, які вказують на певну вірогідність того, що підозрюваний може переховуватись від суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у справі, продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати здійсненню правосуддя та виконанню вироку і що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Вказав, що ОСОБА_5 проживає в цивільному шлюбу і має постійне місце проживання, доказів зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів відсутні, під час досудового слідства нових злочинів не вчиняв, соціальні зв`язки негативного характеру не підтримує, від слідства та суду не ухилявся. Зазначив, що на даний час ОСОБА_5 позбавлений можливості впливати на першочергові слідчі дії.
Вказав, що при вирішенні питання застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у ст. 177 КПК України, враховується тяжкість злочину, особа, її вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Посилаючись на ст. ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 3,8,29 Конституції України, ст.ст.176-179 КПК України просив змінити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт підтримав з підстав викладених в клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_5 відсутні. Наявність ризиків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 02.01.2018 року, передбачених п.3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України не знизились. А жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, що на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатнім для застосування щодо підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 заявлене клопотання захисником адвокатом ОСОБА_4 підтримав повністю та просив суд змінити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та зазначив, що не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши думку захисника адвокат ОСОБА_4 , прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, підставою.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу. Пунктом 5 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з поданих матеріалів провадження, 01 січня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні хуліганства тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Як вбачається із ухвали суду від 02.01.2018 року, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було доведено наявність ризиків, передбачених п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 , буде незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, та наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК Українитак як підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше правопорушення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, оскільки будучи неодноразово судимим за умисні злочини корисливого та насильницького спрямування, маючи непогашену судимість за названі злочини, під час іспитового строку, встановленому 15.02.2017 року вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області, повторно вчинив новий умисний злочин.

Відповідно до ст. 178 КПК України, суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 даного злочину, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років, вік, неодноразову судимість за корисливі та насильницькі злочини, той факт, що події вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину, які мали місце 31 грудня 2017 року, припадають на період відбування останнім встановленого Нетішинським міським судом Хмельницької області від 15 лютого 2017 року іспитового строку, тому вважаю що відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Суд критично ставиться до наведених в судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_4 характеризуючих даних ОСОБА_5 а саме: перебування його в цивільному шлюбі та постійне місце проживання, вік та матеріальний стан, вид діяльності, відсутність соціальних зв`язків негативного характеру, оскільки жодних належних і допутимих доказів про те суду не надано.
В судовому засіданні встановлено існування обґрунтованих ризиків визначених ухвалою суду від 02.01.2018 року щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_5 за злочини проти власності, проти життя та здоров`я особи, в тому числі і за злочини проти громадського порядку та моральності., а також те, що ОСОБА_5 звільненні на даний час від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку за попередній злочин, протягом якого мали місце події 31 грудня 2017 року, у чому підозрюється ОСОБА_5 , що свідчить про наявність у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Судом також встановлено, що існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, таке незаконний вплив на потерпілого ОСОБА_6 на даний час не зменшилось, так як триває досудове розслідування кримінального провадження відповідно до якої невідомі особи примушували потерпілого ОСОБА_6 по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_5 до відмови від давання показань.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Аналізуючи при цьому в сукупності всі обставини справи, передбачених ст.178 КПК України з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання. А застосований раніше запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виляді тримання під вартою є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.
Окрім того, в судовому засіданні захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_4 не надано достатніх та переконливих доказів на спростування ризиків визначених ухвалою суду від 02.01.2018 року щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 22.01.2018 ухвала Острозького районного суду від 02.01.2018 рокузалишена без змін.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується наявність даних про особу обвинуваченого, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, а також те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, та те, що встановлені судом обставини при обранні запобіжного заходу, зокрема, можливості незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення, та зважаючи на те, що судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки на думку суду такий більш м`який запобіжний захід не забезпечить ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 201 369-372 КПК України, -

постановила:
в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1