АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_6

представник СВК №67 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між апеляційним судом Чернівецької області та Сокирянською ВК № 67 ВДПС України у Чернівецькій області матеріали подання про умовно-дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вижниця Чернівецької області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2017 року щодо нього скасувати, винести нову, якою задовольнити його подання та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що він працює в господарській обслузі і за весь час не має жодного стягнення, режиму не порушує, слухає адмістрацію колонії. Районний суд, вирішуючи дану справу на ці обставини уваги не звернув, а тому прийняв несправедливе рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 , який приймав участь у апеляційному розгляді дистанційно та підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора та представника СВК-67 про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши матеріали провадження з розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення та особову справу засудженого ОСОБА_6 , обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Провадження №11-кп/794/367/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
ЄУН №722/931/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Згідно ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.01.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.03.2017 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 відраховано з 12.11.2016 року. Крім цього, вказаним вироком засудженому ОСОБА_6 , в строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто з 12.11.2016 року по 21.03.2017 року.

Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_6 03.01.2018 року.

Районний суд правильно, із посиланням на докази, вказав в ухвалі, що ОСОБА_6 є суб`єктом звернення із таким клопотанням, оскільки на момент його подання відбув встановлений законом строк, який надає право порушувати зазначене питання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України єдиною і достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є встановлення судом тієї обставини, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінною є поведінка, яка проявляється, зокрема, у активній формі - підвищенні свого загальноосвітнього рівня, сумлінному ставленні до навчання, гарній поведінці у побуті, прагненні своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, активній участі у суспільному житті та ін.

Сумлінним ставлення до праці є постійна свідома участь засудженого у суспільно корисній праці, систематичне виконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків, здобуття спеціальності, відсутність трудових порушень,тощо.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за увесь період перебування у виправно-трудовій установі.

Викладене узгоджується із позицією Верховного Суду України, що міститься у п.п.2,17 Постанови Пленуму №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002року.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, районний суд вказав, що як поведінка, так і ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не були сумлінними, в його особистості не відбулося достатніх позитивних змін, які б створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому останній, на даний час в повній мірі не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Як вбачається зі змісту ухвали суду 1 інстанції, суд в основу свого рішення фактично поклав витяг з протоколу засідання комісії ДУ «СВК (№67)» №15/2017 від 25.05.2017 року, де засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в переведенні до ДСР та клопотанні перед судом про застосування ст.82 КК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (а.о.с.51).

Разом із тим, суд не надав належної оцінки іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, що істотно вплинуло на правильність прийнятого рішення та є підставою для його скасування через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В ході апеляційного розгляду провадження встановлено, що до колонії засуджений ОСОБА_6 прибув 27.04.2017 року. Після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу працював робітником їдальні, свої обов`язки намагався виконувати. З липня 2017 року по теперішній час, працює днювальним відділення. Свої обов`язки та покладені йому завдання намагається виконувати. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. Роботи з благоустрою установи виконує. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом отримання посилок (а.о.с.61).

Як вбачається із довідок №№199, 263, 288 відділу організації та нормування праці СВК №67, ОСОБА_6 з моменту прибуття до виправної установи та на час розгляду справи судом працевлаштований в їдальні, отже постійно займався суспільно-корисною працею та виконував трудові обов`язки. (а.о.с.49, 56, 63).

Разом з тим, суд не з`ясував та не надав оцінки тій обставині, що згідно виписки з протоколів №№3, 15, ОСОБА_6 дотримується вимог режиму.(а.о.с.45,53)

Не надав належної оцінки суд і тому, що згідно характеристик, затверджених начальником СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області, ОСОБА_6 жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в їдальні свої обов`язки намагається виконувати, намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, роботи з благоустрою установи виконує, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки, подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» (а.о.с.47, 54, 61).

Поклавши в основу свого рішення лише дані, які містяться у витязі з протоколу засідання комісії ДУ «СВК (№67)» №15/2017 від 25.05.2017 року, який свідчить не на користь засудженого, суд не зазначив, чому відкидає інші, викладені вище докази, що вказують на сумлінну поведінку та сумлінне ставлення ОСОБА_6 до праці протягом періоду відбування покарання.

За таких обставин, висновки суду про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому, ухвала Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2017 року підлягає скасуванню, відповідно до вимог ст.ст.407 ч.1 п.4, 409 ч.1 п.2, 411 КПК України, з ухваленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404,405,407,409,411,418,419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, скасувати.

Клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його з місць позбавлення волі задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.01.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.03.2017 року, звільнити умовно-достроково на не відбуту частину строку на 1 місяць 22 дні.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3