Справа № 127/231/17
Провадження №11-кп/772/967/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0009127 від 16.11.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
06 жовтня 1994 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст.140, ст. 81, ч.3 ст.42 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;
18 серпня 2000 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 81, ст.89, ч.2 ст. 140, ст. 17, ч.1 ст.196-1, ст. 42 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
13 листопада 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст. 198, 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження :

прокурора : ОСОБА_8

обвинуваченого : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року , зменшити міру покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання 16 листопада 2016 року.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_7 - в сумі 703 ( сімсот три) грн. 68 коп.
Вирішено долю речових доказів.
Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 16 листопада 2016 року о 16.20 год., за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, користуючись відсутністю свідків та очевидців, упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно піднялись на другий поверх вищевказаного будинку та шляхом використання заздалегідь підготовлених засобів призначених для відкривання замикальних пристроїв дверей, відкрили двері квартири АДРЕСА_3 власником якого являється ОСОБА_9 . Після чого, незаконно проникли до приміщення вищевказаної квартири де на поличці шафи розміщеної в коридорі квартири виявили та викрали виріб із жовтого металу 585 проби у вигляді кулону з зображенням «Божої матері» відповідно до квитанції № 000573 вагою 0,94 г вартістю 553,02 грн. (згідно довідки НБУ № 61-0057/98951 від 05 грудня 2016 року вартість 1 г золота 585 проби - 588,32 грн.)
ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа не змогли довести свій злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном до кінця з причин, що не залежали від їх волі оскільки потерпілий ОСОБА_9 , який на момент крадіжки перебував у квартирі, побіг за ОСОБА_7 та невстановленою особою, наздогнавши ОСОБА_7 на міжсходовій клітині між першим та другим поверхами затримав останнього.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам , не врахував, що огляд місця події проведено в порушення вимог ст. 87 КПК України, не дотримався вимог ст.65 КК України при призначенні покарання .

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження , прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав заяву про відмову від апеляційної скарги на підставі вимог ч.1 ст.403 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційої скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України вірно, кваліфікація не оспорюється.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст. 66, 67 КК України .

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції визначив покарання в дотримання вимог ст.65 КК України, керуючись роз`ясненнями, які викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив новий умисний , тяжкий , корисливий злочин, що свідчить про наявність стійких злочинних нахилів та неможливість його виправлення без відбування покарання, яке є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що суд поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо до справи доказам, врахував огляд місця події, хоча це є недопустимий доказ, отриманий в порушення вимог КПК є безпідставними, оскільки це питання судом при ухваленні вироку належним чином проаналізовано та оцінено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України для зміни судового рішення та для задоволення вимог апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 .

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Судове рішення відповідно ч.4 ст.532 КПК України набирає законної сили з дня проголошення.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя: