Справа № 521/5502/15-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/420/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурори - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6 ,

представник потерпілої особи та цивільного позивача ОСОБА_7

у присутності потерпілого цивільного позивача ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Чорноморськ (Іллічівськ); не працюючої; не заміжньої; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 11.10.2014 року, близько 23 годин 20 хвилин, не маючи права на керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Leganza», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзної частини вул. Центральний Аєропорт в м. Одесі з боку будівлі «Міжнародний аеропорт м. Одеси» в напрямок вул. Овідіопольська дорога в районі будинку № 23, діючи необережно допустила порушення п. 10.1. ПДР України перед початком перестроювання та будь якої зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; а також п. 10.3 ПДР України при перестроюванні не дала дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона перестроювалася, виконуючи маневр перестроювання із середньої полоси руху в лівий ряд не надала дорогу автомобілю «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку в лівому ряду, під керуванням ОСОБА_8 , в зв`язку з чим відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, а ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена провину у скоєнні злочину визнала частково, а саме в тому, що керувала транспортним засобом без відповідного права на це. Позов визнає в частині підтверджених збитків. Заперечувала проти застосування щодо неї «Закону про амністію у 2016 році».

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом допиту осіб та оголошення доказів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що коли він рухався за швидкістю приблизно 60 км/год по вул. Аєропортівській в лівій полосі за кермом автомобіля «Опель» він побачив, що автомобіль «Дєу», який рухався в середній полосі руху значно повільніше за нього, почав різко робити маневр розвороту. Він почав гальмувати, проте запобігти зіткненню не вдалося. Від ДТП він отримав трави, а автомобіль був пошкоджений. Після ДТП його відвезли до лікарні, де йому робили оперативні втручання.

- свідок ОСОБА_10 (брат потерпілого) пояснив, що родина ОСОБА_11 займалася лікуванням ОСОБА_8 .. При цьому все відбувалося дуже швидко. Коли потерпілого привезли до лікарні вони купляли ліки, на які їм вказували лікарі та не зберігали всіх чеків. Через декілька днів потерпілого прооперували лікарі з ОСОБА_12 , так як в Одесі не знайшлося відповідних спеціалістів;

-свідок ОСОБА_13 пояснив, що 11 жовтня він знаходився на дорозі в районі аєропорта в м. Одесі, коли близько двадцяти трьох годин він був очевидцем, як рухалися два автомобіля «Опель» по лівій полосі та автомобіль «Дєу» по середній полосі руху. При цьому автомобіль «Опель» рухався швидше ніж автомобіль «Дєу». Коли відстань між автомобілями була близько 10-15 метрів, то автомобіль «Дєу» різко змінив напрямок руху, намагаючись зробити розворот. Під час вказаного маневру сталося зіткнення автомобілів «Опель» та «Дєу» на розподільній подвійній полосі руху;

-свідок ОСОБА_14 пояснив, що 11 жовтня він знаходився на дорозі в районі аєропорта в м. Одесі, коли близько двадцяти трьох годин він був очевидцем, як сталося зіткнення автомобіля «Опель», який до ДТП рухався по лівій полосі та автомобіля «Дєу», який до ДТП рухався по середній полосі руху. Він звернув увагу на звук гальма та побачив, що водій автомобіля «Дєу» різко перестроювався, після чого сталося зіткнення з автомобілем «Опель» на розподільній подвійній полосі руху. За кермом «Дєу» була дівчина.

-свідок ОСОБА_15 (дідусь обвинуваченої) пояснив, вважаючи що у обвинуваченої є права на керування транспортним засобом на її прохання передав їй ключі від автомобіля «Дєу», при цьому керувати повинен був знайомий обвинуваченої. Він приїхав згодом на місце ДТП, проте очевидцем подій не був;

- ДТП сталося на полосі прямого руху автомобіля «Опель», на осьовій лінії проїзної частини дороги, яка веде до аеропорту, коли автомобіль «Opel Astra» ударно взаємодіяв передньою частиною правого борту з передньою частиною лівого борту автомобіля «Daewoo Leganza» під кутом у межах 15-20 градусів від поздовжньої осі автомобіля «Opel Astra» проти ходу годинникової стрілки (протокол огляду місця ДТП від 12.01.2014 року з додатками; висновок експерта № 1876 від 01серпня 2016 року; висновок експерта № 5311 від 27.11.2014 року; протоколи слідчого експерименту від 13.02.2015 року;);

- в даній дорожньо-транспортній ситуації невиконання водієм автомобіля «Daewoo Leganza» вимог п.10.1 та 10.3 ПДР перебувають у причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів. При виконанні вимог п.10.1 та 10.3 ПДР водій автомобіля «Daewoo Leganza» мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Opel Astra». В свою чергу водій автомобіля «Opel Astra» не мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Daewoo Leganza» (висновок експертизи № 775 від 24 березня 2015 року);
- гальмова система, рульову керування та ходова частина автомобілів «Daewoo Leganza», р/н НОМЕР_1 та «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 перебували в працездатному стані (висновок експерта № 5309/5310 від 24.11.2014 року);
- в результаті ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (висновок експерта № 179 від 30.10.2014 року; протокол огляду від 17.05.2016 року);

- речові докази передано на зберігання власникам (постанова від 13.10.2014 року; зберігальні розписки);

- володільцем автомобіля «Daewoo Leganza», р/н НОМЕР_1 є ОСОБА_15 , та автомобіль було застраховано в ПрАТ АСК «Інго Україна» (копія свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 , копія полісу № АС/ 8800636)

- витрати на залучення експертів становлять 2 336 гривень 40 копійок (довідки);

- обвинувачена раніше не судима (вимога від 12.11.2014 року); не заміжня, змінила прізвище з ОСОБА_16 на ОСОБА_17 (копія паспорта; копії апостилю); має дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва серія НОМЕР_4 ); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідки від 14.11.2014 та 19.11.2014 року); позитивно характеризується за місцем мешкання (характеристики);

Суд вважає, що під час судового розгляду доведено, що ОСОБА_9 порушила вимоги п. 10.1 та п. 10.3 ПДР, що стало причиною ДТП та в даному випадку відсутні обставини, які б могли судом розцінюватися, як такі, що свідчать про те, що причиною ДТП є дії ОСОБА_8 ..

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_9 за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України суд встановлює обставини, які пом`якшують покарання часткове відшкодування завданого збитку (копія розписки).

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима; її вік 23 років та соціальне положення офіційно не працевлаштована та не заміжня, має малолітню дитину; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_9 можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує, що ОСОБА_9 не має такого права тому застосування додаткового покарання неможливе.

Розглядаючи цивільні позови ОСОБА_19 про стягнення з ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , матеріальної шкоди в розмірі 273 825 гривень 10 копійок та 100 000 гривень моральної шкоди та позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , матеріальної шкоди в розмірі 15 892 гривні 05 копійок, 100 000 гривень моральної шкоди та 12 000 гривень витрат на юридичну допомогу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В матеріалах провадження знаходяться відповідні відомості щодо того, що цивільна відповідальність володільця транспортного засобу була застрахована в ПрАТ АСК «Інго Україна» та за відсутності відомостей щодо того, що автомобіль вибув з володіння власника поза його бажанням вказана обставина є страховим випадком відповідно до ст.ст. 20-1, 23, 23.1, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України відповідальність особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність настає тільки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди на суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином відповідачем за цивільним позовом повинно бути ПрАТ АСК «Інго Україна», а фізична особа ОСОБА_9 , або володілець майна ОСОБА_15 співвідповідачем на суму, яка перевищує страховий ліміт (в даному випадку 1000 000 гривень за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю та 50 000 гривень - за шкоду, заподіяну майну). Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Клопотань в порядку ст. 33 ЦПК України, з цього приводу, від позивачів не надходило. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.
З урахуванням поведінки обвинуваченої під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази вважати поверненим власникам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_21 від відбування покарання з випробуванням на три роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний заход не обирати.

Початок перебігу строку відбування покарання визначати з дня оголошення вироку.

В задоволені цивільного позову ОСОБА_19 до ОСОБА_9 та ОСОБА_20 відмовити.

В задоволені цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ОСОБА_20 в частині стягнення 15 992 гривень 05 копійок, 12 000 гривень матеріальної шкоди100 000 тисяч моральної шкоди відмовити.

Речові докази вважати повернутим власникам.

С Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2 336 гривень 40 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам та потерпілій.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1