Провадження № 1-кд/200/4/17
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2018 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2017 року до Бабушкінськогорайонного суду м.Дніпропетровськанадійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вирокуВорошиловськогорайонного суду м.Ростов-на-Дону Російської Федерації у відповідність із законодавством України. В клопотанні зазначено, що вирокомВорошиловського районного суду м.Ростов-на-Дону від 17.11.2016 громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у вигляді10 років позбавлення волі. ОСОБА_4 на теперішній час знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 15 УФСВП Росії по Ростовській області». Кінець відбуття строку покарання 27.06.2026.17листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України №3627/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 . Останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання за відсутності їх представника.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України та просив його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного ОСОБА_4 , підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1ст.602 Кримінально-процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року» від 22.09.1995 N 337/95-ВР, держава Україна приєдналася до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року.
ВідповідновирокуВорошиловськогорайонного суду м.Ростов-на-Дону Російської Федерації від 17.11.2016, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.30,п.«г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою,у великому розмірі, та призначенопокарання у вигляді 10 років позбавлення волі.
Кримінальним кодексом Українивідповідальність за вчинення особою незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів за попередньою змовою групою осіб, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, передбачена ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, а якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, відповідальність передбачена ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України. За ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно ч.2 ст.15 Кримінального кодексу України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Відповідно ч.3 ст.68 Кримінального кодексу України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно вирокуВорошиловського районного суду м.Ростов-на-Дону Російської Федераціївід 17.11.2016, ОСОБА_4 засуджений за замах на збут14,621 грамівнаркотичного засобу метил 2-[1-(циклогексилметил)-1Н-індазол-3-карбоксамидо]-3,3-диметалбутаноат, яке розглядається як похідне наркотичного засобу метиловий ефір 3-метил-2-(1пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід) бутанової кислоти, та є великим розміром даного наркотичного засобу.
Згідно Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» N 863-XIV від 08.07.99, кримінальна відповідальність наступає за зберігання і збут речовини «AB-PINACA 1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід», яка являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000, речовина «AB-PINACA», вагою 14,621 грамів, є особливо великим розміром.
Таким чином, за зазначені у вирокуВорошиловського районного суду м.Ростов-на-ДонуРосійської Федераціїдії, вчиненніЮргенсом О.М., в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15ч.3 ст.307 КК України, як за закінчений замах на збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, уособливо великих розмірах, - і карається позбавленням волі, з урахуванням положень ч.3ст.68 КК України, на строк 8 років з конфіскацією майна.
Відповідно ст.10 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року,у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироцідля виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищуватимаксимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавствомдержави виконання вироку.
Відповідно ст.11 зазначеної Конвенції, увипадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган:a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державоювинесеннявироку;b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом;c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; іd) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.
Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації є злочином, відповідальність за який також передбаченаКримінальним кодексом України, і сам засуджений згоден на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, суд вважає, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
З огляду на наведене, оскільки покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищуватимаксимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавствомдержави виконання вироку, суд вважає необхідним вирок Ворошиловськогорайонного суду м.Ростов-на-ДонуРосійської Федерації від 17.11.2016, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, слід привести у відповідність із законодавством України дотримуючись вимог ч.2 ст.10 тап.«d» ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України до 8(восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372,602,610 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Вирок Ворошиловськогорайонного суду м.Ростов-на-ДонуРосійської Федерації від 17.11.2016, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.2 ст.15ч.3 ст.307 Кримінального кодексу Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з 17 листопада 2016 року. Зарахувати у строк відбування покарання час утримання під вартою з 28 червня 2016 року по 16 листопада 2016 року включно.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінськийрайонний суд м.Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя
Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м.Дніпропетровська