Справа №: 398/2200/17
провадження №: 1-кп/398/454/17
ВИРОК
Іменем України
"13" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження №0000335 від 04.05.2017 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого освіту - 1 клас, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, у якого місце реєстрації відсутнє, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , маючого судимості:

- 07.10.2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 1 ст. 152 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- 17.02.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, на підставі ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. 25.11.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В:

29.04.2017 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, скористався відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , таємно викрав з тумбочки, що розташована у вищевказаному приміщенні мобільний телефон марки «Samsung Е1200І», білого кольору, вартістю 211 гривень 50 копійок. Після чого з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у скоєному розкаюється. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише його поясненнями на запитання учасників, а також дослідженням характеризуючих даних на нього, щодо обставин справи, то вони ним не оспорюються, йому роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що дійсно в той вечір він зайшов до ОСОБА_7 , щоб подивитись бокс, вони випивали з ним. Коли ОСОБА_7 вийшов на вулицю, він викрав мобільний телефон. А в подальшому пішов додому. Телефон в подальшому у нього був вилучений працівниками поліції. У скоєному щиро кається.

Потерпілий подав заяву, що не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, а саме те, що злочин є злочином середньої тяжкості; особу винного, який не працює, не має місця реєстрації, але має постійне місце проживання, де проживає з 2013 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання згідно довідки характеристики характеризуються посередньо, де зазначено, що проживає за вищевказаною адресою та утримує себе за рахунок тимчасових заробітків, в частині щодо того, що надходили скарги з приводу зловживання алкогольними напоями, то суд відноситься критично, оскільки не вказано, коли саме надходили такі скарги та від кого; він не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря психіатра; згідно висновку судово психіатричного експерта №283 від 13.06.2017, він страждав та на даний час страждає легкою розумовою відсталістю, проте ступінь розумового недорозвинення така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 , його особи, пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в межах санкції інкримінуємого злочину, у виді обмеження волі на певний строк та вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд стягує з засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, - суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання в виді у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До вступу вироку у законну силу ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 170 грн. у відшкодування витрат за проведення експертизи.

Речові докази:

Коробку з під телефону марки «Samsung Е1200І», imei: НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «Samsung Е1200І», білого кольору, imei: НОМЕР_1 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: