Справа №585/3468/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/267/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/3468/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» до вироку Соснівського районного суду м. Черкас від 18.05.2016 щодо засудження його за ч.1 ст.185 КК України, оскільки суд першої інстанції не врахував, що на даний час він відбуває покарання за вище зазначеним вироком, а не за попереднім вироком суду, яким його було засуджено за ч.2 ст.307 КК України, тому до нього може бути застосована амністія.

На вказану вище апеляційну скаргу від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 надійшло заперечення, в якому останній просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2017 було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього амністії. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що на засудженого розповсюджується дія п.е ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», згідно якого амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст.307 КК).

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання про застосування амністії, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.е ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб засуджених за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст.307 КК 2001 р.)

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 18.05.2016 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.04.2016, було призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. За правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, призначається покарання у випадках, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Таким чином, в даному випадку остаточне покарання ОСОБА_9 було призначене за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст.70 КК України, а саме як за вчинення злочину, за який ОСОБА_9 був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 18.05.2016 (ч.1 ст.185 КК), так і за вчинення злочину, за який він був засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.04.2016 (ч.2 ст.307 КК). При цьому, судом першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.70 КК України для визначення остаточного покарання був обраний принцип часткового складання призначених покарань, а тому ОСОБА_9 слід вважати засудженим і за ч.2 ст.307 КК України.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про неможливість застосування до ОСОБА_9 вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році» відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та належним чином вмотивованими. Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 про застосування амністії лише за ч.1 ст.185 КК України, колегія суддів вважає необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають як нормам КПК України, так і ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ЗУ «Про амністію у 2016 році», які не передбачають можливості для прийняття судом такого процесуального рішення.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та застосування амністії, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі ОСОБА_9 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4