АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1045/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ватутіне, Черкаської обл., з вищою освітою, який працює старшим інспектором ВМО № 3 МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,виправданий за недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу кримінального правопорушення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 , обіймаючи посаду головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» в органі державної влади - Київській міжрегіональній митниці Міністерства доходів і зборів України, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Ведаск» використав службове становище всупереч інтересам служби, що завдало тяжкі наслідки державним інтересам.

Так, 23.08.2013 декларантом ТОВ «Ведаск» до митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів подано митну декларацію №100270000/2013/227956 для проведення митного оформлення в режимі «імпорт» товару виробництва «Adopen Plastik Ve Insaat Sanayi A.S.» (Туреччина) - вікон металопластикових та профілів до них.
Митні процедури за вказаною митною декларацією здійснювалися головним інспектором митного поста «Столичний» ОСОБА_9 .

У митній декларації від 23.08.2013 № 100270000/2013/227956 було заявлено до митного оформлення 4 товари: №1 - приводи алюмінієві, планки, інше - код товару УКТ ЗЕД (затверджено Законом України «Про митний тариф» від 05.04.2000; №2 - накладки з пластмас - код товару УКТ ЗЕД ; №3 - арматура кріплення до дверей - код товару УКТ ЗЕД ; №4 - петлі навісні код товару УКТ ЗЕД 830410090.
Також у вказаній митній декларації визначено розмір митних платежів 280 750 гривень.
Рішенням управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 04.09.2013 №КТ-189-2013 коди товарів груп № 2-4, визначенідекларантом, змінено на такі: 1) завіси із алюмінію для вікон класифіковано за кодом УКТ ЗЕД зі ставкою мита 10% та за кодом УКТ ЗЕД зі ставкою мита 10%; 2) арматура та деталі із алюмінію для механізмів зачинення/відчинення вікон з поворотною та поворотно-відкидною стулкою: приводи, відкидні фіксатори, шпінгалети планки, припідіймачі, подовжувачі, класифіковано за кодом УКТ ЗЕД зі ставкою мита 2%; 3) алюмінієві профілі ПРС з отворами для кріплення для розсувної фасадної системи відкривання дверей класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 830240090 зі ставкою мита 10%.
З урахуванням цього рішення відділом митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської міжрегіональної митниці Міндоходів було визначено митну вартість товарів та встановлено розрахунок митних платежів, які необхідно сплатити, в сумі 500 383 гривень.
19.09.2013 року митним постом «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відмовлено у митному оформленні вантажу за митною декларацією від 23.08.2013 №100270000/2013/227956 у режимі імпорт з наступної причини: «на підставі ст. 69 Митного кодексу України винесено класифікаційне рішення про зміну коду товару згідно з УКТЗЕД від 04.09.2013 №КТ-89-2013 та складено протокол про порушення митних правил №707/10000/13 від 13.09.2013 за ст. 485 Митного кодексу України».

В подальшому декларантом ТОВ «Ведакс» подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів документи для оформлення митної декларації № 100270000/2013/569545 в режимі «реекспорт», за якою реекспорту підлягали ті ж самі товари, які імпортувались ТОВ «Ведаск» на підставі митної декларації від 23.08.2013 № 100270000/2013/227956.
Того ж дня митну декларацію № 100270000/2013/569545 прийняв для митного оформлення головний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської регіональної митниці Міндоходів ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, ОСОБА_9 одноосібно здійснив наступні митні формальності за вказаною митною декларацією: прийняття та реєстрація митної декларації, контроль із застосуванням системи управління, ризиками, перевірка правильності визначеної митної вартості товару, перевірка правильності визначення країни походження товару, перевірка правильності нарахування митних та інших платежів.
При поміщенні у митний режим реекспорту товарів, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 21.05.2012 «Про затвердження переліку товарів, ввезення яких на митну територію України та/або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів», є обов`язковим надання митним органам забезпечення сплати митних платежів, що підлягали б сплаті при випуску таких товарів у вільний обіг на митній території України.

Порядок надання митним органам забезпечення сплати митних платежів при поміщенні товарів у митний режим реекспорту доведено до митних органів листом Державної митної служби України від 12.12.2012 № 11.1/1.2-12.2/13948-ЕП.
Водночас 04.10.2013 головний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів ОСОБА_9 , здійснюючи митне оформлення за митною декларацією № 100270000/2013/569545 та одноосібно виконуючи митну формальність «перевірка правильності нарахування митних та інших платежів» за вказаною митною декларацією, у порушення вимог п. 1.7 «Тимчасового положення про відділ митного оформлення №1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України» та п.п. 2.1,2.10, 2.12, 2.21, 2.25 Тимчасової посадової інструкції головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, всупереч вимогам ст. 305 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 21.05.2012 «Про затвердження переліку товарів, ввезення яких на митну територію України та/або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів» не забезпечив надання декларантом ОСОБА_10 обов`язкового забезпечення сплати митних платежів у сумі 318 732, 32 грн. по групі товарів № 1 - віконна арматура - код товару УКТ ЗЕД , № 3 - арматура кріплення до дверей - код УКТ ЗЕД , № 5 - завіси з алюмінію - код товару УКТ ЗЕД , вказаних у графі 47 цієї митної декларації.
Забезпечення митних платежів за митною декларацією № 100270000/2013/569545 у виді грошової застави було здійснено лише щодо групи товарів № 4 - приводів алюмінієвих (УКТ ЗЕД ) у сумі 6 219 гривень.

При цьому ОСОБА_9 було відомо, що по товарам, які підлягали реекспорту на підставі митної декларації № 100270000/2013/569545, при їх імпорті на підставі митної декларації № 100270000/2013/227956 від 23.08.2013 управлінням митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської міжрегіональної митниці Міндоходів прийнято рішення № КТ-189-2013 від 04.09.2013 щодо невідповідності кодів товарів, декларантом яких є ТОВ «Ведаск», а також про необхідність сплати митних платежів на суму 500 383,80 грн., які ТОВ «Ведаск» сплачені не були.

Після завершення митного оформлення за митною декларацією № 100270000/2013/569545 декларантом ТОВ «Ведаск» товар, поставлений «Adopen Plastik Ve Insaat Sanayi A.S.» (Туреччина), вивіз із території митниці.

Таким чином, головний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 04.10.2013, будучи службовою особою, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Ведаск» у вигляді несплати митних платежів, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, здійснюючи митне оформлення за митною декларацією № 100270000/2013/569545 та одноосібно виконуючи митну формальність «перевірка правильності нарахування митних та інших платежів» за вказаною митною декларацією, не забезпечив надання декларантом ТОВ «Ведаск» обов`язкового забезпечення сплати митних платежів у сумі 318 732,32 гривень.
Внаслідок злочинних дій головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів ОСОБА_9 , після ненадходження товарів ТОВ «Ведаск» за митною декларацією № 100270000/2013/569545 до митниці призначення (Південна митниця Міністерства доходів і зборів України) для вивезення за межі України та незаконного залишення цих товарів на митній території України, до державного бюджету не надійшли митні платежі на суму 318 732, 23 грн., чим державним інтересам завдано збитки на вказану суму, що більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Суд першої інстанції, оцінивши надані стороною обвинувачення доказиу їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та виправдав його за недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор у провадженні ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 2 роки та позбавити звання радника митної служби. Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, доведена повністю та підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства, які суд безпідставно не взяв до уваги, що істотно вплинуло на його висновки.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити виправдувальний вирок без зміни, повторно дослідивши докази, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, шо апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали серед іншого, зазначаються встановлені судом обставини із посиланням на докази.
За змістом вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою, зокрема, підстави для виправдання обвинуваченого з наведенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем - умисному, з метою одержання неправомірної вигоди юридичною особою використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжкі наслідки державним інтересам.
Суд першої інстанції допитав обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; дослідив докази, надані стороною обвинувачення: наказ Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 31.05.2013 року № 37-о про зарахування ОСОБА_9 на посаду головного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Столичний»; тимчасову посадову інструкцію головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» та зміни й доповнення до неї; тимчасове положення про відділ митного оформлення № 3 митного поста «Столичний»; штатний розпис співробітників МП «Столичний» станом на 04.10.2013 року; вантажно-митну декларацію від 16.08.2013 року № 100270000/2013/850462; міжнародну товарно-транспортну накладну № 100270000/2013/850462; довідку про відсутність за межами України валютних цінностей та майно у ТОВ «Ведакс», екологічну декларацію № 66374, контракт купівні-продажу товарів №02/07-13, Інвойс; рішення Київсьої регіональної митниці про визначення коду товару; акт про проведення огляду товару; картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270000/2013/20767; скріншоти із комп`ютерної програми «інспектор-2006»; інформаційний аркуш до митної декларації № 954; заява ТОВ «Ведакс» від 18.09.2013 року про помилково поставлену продукцію та готовність оплати його повернення до порту Одеса; договір № 18/09 про організацію перевезень автомобільним транспортом; акт № 0000004/10/01 про здачу-прийняття вантажів для перевезення вантажним автомобільним транспортом; товарно-транспортні накладні від 04.10.2013 року № 002961 та 002962; доповідна записка від 27.02.2014 року про результати службової перевірки; висновок судово-економічної експертизи від 10.09.2014 року № 10696/14-45; висновок судової товарознавчої експертизи від 22.08.2014 року № 10695/14-53; листи Державної фіскальної служби України від 26.12.2014 року № 4566/б/99-99-24-02-02-14 та від 21.08.2014 року № 1751/5/99-99-24-01-06-16, - та дійшов висновку, що надані докази є недостатніми для визнання винуватості особи.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема не знаходять свого підтвердження доказами, зібраними під час досудового розслідування.
Обґрунтовуючи свої висновки про недоведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, суд першої інстанції навів у вироку показання свідків, перерахував надані стороною обвинувачення докази, однак всупереч ст. 94 КПК України суд не дав оцінку як кожному доказу окремо з точки зору їх належності, допустимості та достовірності так і сукупності доказів з точки зору достатності та взамозв`язку для прийняття рішення.
Так, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись Законом.

Зі змісту судового рішення вбачається, що суд належним чином не перевірив пред`явлене обвинувачення, вдався до суб`єктивного трактування положень Митного кодексу України, вийшовши за межі обвинувачення.

Висновок суду першої інстанції, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 у редакції статті КК України, яка не була чинною на час вчинення кримінального правопорушення, не вмотивований, оскільки суд послався на загальні положення дії закону у часі, однак не вказав, з яких саме підстав дійшов такого висновку у даному провадженні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, з огляду на допущені істотні порушення вимог КПК України, відсутність належної оцінки доказів відповідно до ст. 94 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасування.
Частиною 2 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосуванням судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала суду відповідно до вимог ст. 412, ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурор у провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4