№ провадження 11-кп/781/79/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2018 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2017 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Кудрявцівка Веселінівського району Миколаївської області, українцю, громадянину України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, мешкає: АДРЕСА_1 , засудженого 12.06.2014 року Заводським райсудом м. Миколаєва за ч. 5 ст. 185 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна
відмовлено у задоволені заяви про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи тим, що ухвала суду є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька інвалід, він звертався до начальника колонії про працевлаштування, однак йому відмовили. Крім того, він надав суду довідку про працевлаштування його вразі його звільнення.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.06.2014 ОСОБА_6 засуджений за ч.5 ст. 185 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

28.09.2017 року ОСОБА_6 звернувся до районного суду з заявою про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, яка обґрунтована тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Суд своєю постановою від 20.11.2017 року відмовив у задоволенні згаданої заяви, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 за час відбування покарання допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Не працевлаштований. До праці ставиться негативно. Також засуджений має солідарний позов на суму 176075,84 грн. В установу надійшов виконавчий лист на суму 2262,70 грн, який на даний час не сплачений.
Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з кримінально процесуальним законодавством, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, не встановлено підстав, передбачених ст.81 КК України для його задоволення.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 за час відбування покарання в цілому характеризується негативно, допустив 5 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення та правами начальника установи. До праці ставиться негативно, всіляко ухиляється і не завжди виконує роботу по благоустрою місць позбавлення волі.

Крім того, 06.06.2016 року комісією Петрівської ВК №49 ОСОБА_6 відмовлено в переведені до колонії середнього рівня безпеки для осіб, які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, 27.02.2017 року комісією Державної установи Петрівська ВК №49 ОСОБА_6 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Крім того, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 за час відбування покарання допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Дані порушення виражалися у порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, нетактовній поведінці. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочень не має. Не працевлаштований. До праці ставиться негативно. Також засуджений має солідарний позов на суму 176075,84 грн. В установу надійшов виконавчий лист на суму 2262,70 грн., який на даний час не сплачений.
Вказані вище обставини, в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.
Таким чином, з матеріалів клопотання не вбачається, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання останнього є правомірним.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що матеріалами клопотання не представлені достатні дані про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому умовно дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

Так, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Аналізуючи наведене, наявність протягом тривалого часу відбування покарання дисциплінарних стягнень з дня відбування покарання, відсутність заохочень, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і колегія суддів.
Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним ухвалу районного суду стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2017 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2