Справа № 457/1092/17
провадження №1-кс/457/237/17
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4

розглянув клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке погоджено прокурором Трускавецького відділу Дрообицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000587 та яке надійшло до суду 29 вересня 2017 року.
Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, -
в с т а н о в и в:
В Трускавецьке ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області поступило телефонне повідомлення про те, що 28.09.2017 року о 16год. у м. Трускавці, Львівської області по вул. .І.Мазепи, напроти кафе "Шинок" водій автомобіля марки "Volkswagen" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішоходів, внаслідок чого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: Львівська область, Радехівський район, с. Сушно та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , отримали тілесні ушкодження.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000587 від 29.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний ОСОБА_8 повідомив, що 28.09.2017 року в обідній час він разом із дружиною ОСОБА_7 та малолітньою дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 йшли по вул. І.Мазепи у м. Трускавці, Львівської області. Дочка перебувала у дитячому візку. Біля кафе «Шинок» вони хотіли перейти дорогу для автомобілів через пішохідний перехід. У зв`язку із цим вони зупинились на тротуарі напроти пішохідного переходу. Переконавшись, що із лівої сторони автомобілів, які б могли наближатись не має, вони почали рух через дорогу, а саме по розмітці пішохідного переходу, в цей час він візок тримаючи за ручку віз перед собою. Вони рухались у напрямку від кафе «Шинок» до будинку №28 по вул. І.Мазепи у м. Трускавці. Коли вони дійшли до половини проїжджої частини дороги він побачив, що праворуч наближається автомобіль марки «Volkswagen» типу бус. Він разом із дружиною призупинився та побачивши, що вказаний вище автомобіль зупиняє швидкість, вони із дружиною вирішили продовжувати рух та завершити маневр по переходу дороги. Коли вони вже майже пройшли проїжджу частину дороги, він побачив, що вказаний вище автомобіль збільшує швидкість та їде на них, у зв`язку із чим він штовхнув візок із дочкою вперед, щоб запобігти наїзду та коли фактично перебував лицем до автомобіля, водій даного автомобіля здійснив наїзд на нього та він вдарившись до капоту автомобіля із правої сторони впав на дорогу, а автомобіль проїхав дальше. Дружина до моменту наїзду на нього йшла із заду по пішохідному переході. Після того як він впав на дорогу він побачив, що дружина лежить на дорозі дальше пішохідного переходу по напрямку руху вказаного автомобіля, а автомобіль розташований попереду дружини. Після цього, його та дружину було госпіталізовано у Трускавецьку міську лікарню.

В ході досудового розслідування із усної розмови із лікарем анастезіологом Дрогобицької міської лікарні №1 - черговим відділу інтенсивної терапії ДМЛ №1 ОСОБА_10 встановлено, що попередньо у ОСОБА_7 наявний перелом правої ключиці та перелом кісток тазу.

В ході огляду місця події виявлено дорогу для автомобілів по вул. І.Мазепи у м. Трускавці, Львівської області, де напроти будинку №28 знаходиться автомобіль марки Volkswagen Transporter, загальний легковий пасажирський В, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у напрямку до вулиці Стебницької, на правій смузі руху. Позаду автомобіля виявлено сліди речовини бурого кольору, жіночу праву туфлю, а також пошкодження капоту автомобіля у вигляді вм`ятин. В ході огляду вилучено вказаний автомобіль, змив РБК та жіночу туфлю.

Враховуючи викладене досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення та буде використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт майна застосовується з метою збереження речових доказів. В силу статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 має доказове значення у зв`язку із чим виникла необхідність у його збереженні, враховуючи можливість його відчуження, передачі іншим особам, що унеможливить використання його у доказуванні.

Із врахуванням вищенаведеного, в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження, враховуючи, що в разі будь якого зволікання з арештом будуть створенні можливості для його реалізації.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання з наведених вище мотивів.
Адвокат ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, в задоволенні такого просить відмовити.
Заслухавши думку слідчого, адвоката, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Частина 2 ст. 173 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Volksvagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .
Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна застосовується з метою збереження речових доказів. В силу статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , має доказове значення у зв`язку із чим виникла необхідність у його збереженні, враховуючи можливість його відчуження, передачі іншим особам.
Дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1