Справа №295/8409/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0004967 від 07.10.2015р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні 3-х малолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06.10.2015р. о 23 годині 45 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки VOLKSWAGEN Touareg номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух на ділянці проїзної частини майдану Короленка, поблизу будинку №6 в напрямку від вул. Ольжича в сторону вул. Лесі Українки в м. Житомирі.

Порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України у вищезазначений день, час та місці, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки VOLKSWAGEN Touareg номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушуючи вимоги п.11.4 зазначених Правил на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, порушуючи вимоги п.12.1 зазначених Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та, як наслідок, виїхав на смугу зустрічного руху вул. Перемоги де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вул. Перемоги поза межами пішохідного переходу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів кісток склепіння та основи черепа з розривами мозкових оболонок та видаленням речовини головного мозку, переломів 2,3,5 ребер зліва та 10-12 ребер справа, лівої плечової кістки, лівої ключиці, обох кісток правої гомілки та лівої малогомілкової кістки, розміжчення правої долі печінки, розрив правої нирки, надриви селезінки, крововиливу в корені обох легень, в речовину нижньої долі правої легені, в передню стінку перикарда, в навколо ниркову клітковину справа та зліва, в м`які тканини спини та правої гомілки, голови, рани в лобно-тім`яній та потиличній ділянках голови, садна, синці на тілі, що входять до комплексу поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, є смертельними, тобто знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , у вищезазначений день, час та місці, в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, розуміючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_7 , який позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу не вжив усіх можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відправив потерпілого до закладу охорони здоров`я та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, залишивши потерпілого ОСОБА_7 без допомоги у небезпечному для життя стані.

Необережні дії ОСОБА_3 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 10.1,11.4 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в завідомому залишенні без допомоги особи, а саме потерпілого ОСОБА_7 , який перебував в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та зобов`язаний був піклуватися про нього і мав змогу надати йому допомогу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що 06.10.2015р. о 23 годині 45 хвилин керував автомобілем марки VOLKSWAGEN Touareg по майдану Короленка в напрямку від вул. Ольжича в сторону вул.Лесі Українки в м.Житомирі. Майдан Короленка на перехресті проїжджав на зелений сигнал світлофору. Поряд з ним їхав автомобіль марки Пежо, який різко став змінювати напрямок руху. Щоб об`їхати Пежо повернув вліво, виїхав на зустрічну смугу руху вул.Перемоги де вчинив наїзд на пішохода, який перетинав проїзну частину вул. Перемоги. Зупинився, підійшов до потерпілого. Побачивши, що потерпілий не дихав, злякався, поїхав додому. Дуже переживав про те, що сталося, тому вранці поїхав у поліцейський відділок де повідомив про вчинення ним ДТП. У вчиненому розкаявся, просив застосувати до нього акт амністії.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що вранці 07.10.2015р. йому зателефонувала сестра та повідомила, що брат не вийшов на роботу. Пізніше дізнався, що брат загинув в ДТП. Впізнавав брата в моргу. В послідуючому обвинувачений відшкодував йому 90000грн на відшкодування витрат пов`язаних з похованням брата.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно з ст.12КК України відносяться до тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 працює, збитки потерпілому відшкодував, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив злочини, один з яких відноситься до категорії необережних злочинів, має на утриманні 3-х малолітніх дітей, думку потерпілого, який поклався на розсуд суду щодо покарання, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе в умовах ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статтей за якими він визнається винуватим у виді позбавлення волі.

При цьому суд знаходить за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив злочини, один з яких з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Відповідно ст.1 Закону України Про амністію у 2016році від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017р. звільняються від покарання особи у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12КК України, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12КК України: в) особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Враховуючи наведене, суд вважає застосувати до ОСОБА_3 ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016році», оскільки останній має на утриманні малолітніх дітей: синів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно яких батьківських прав не позбавлений відповідно повідомлення №840/2 від 18.10.2017р. Служби у справах дітей Житомирської міської ради, обвинувачений просить застосувати до нього акт амністії.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні експертиз: Житомирським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертизи в сумі 990грн, Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України: автотехнічних експертиз в сумі 1985,68грн, дактилоскопічної в сумі 395,48грн, одорологічної в сумі 880,40грн, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.286КК Україна 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами;

за ч.1 ст.135КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання на підставі ст.1 п. в Закону України Про амністію у 2016році від 22.12.2016р.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів: Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в сумі 3261,56грн, Житомирським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в сумі 990грн.

Речові докази: автомобіль марки VOLKSWAGEN Touareg номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на території ТОВ «Панда Спецсервіс», за адресою м.Житомир, вул.Баранова,84 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1