Справа № 353/91/18
Провадження № 1-кп/353/21/18
В И Р О К
27 березня 2018 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-
Франківської області ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя без реєстрації АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України,працюючого оператором котельні ТзОВ «ЛІНІСЕ-ТЛУМАЧ», з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
10.12.2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої по місцю проживання ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 . Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинити крадіжку металобрухту із господарства ОСОБА_4 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , на що вони обоє погодилися.
У ніч на 11.12.2017 року, приблизно о 04 год. 30 хв., ОСОБА_5 автомобілем марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його шваґру ОСОБА_9 та яким він користується з його дозволу, спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 направились до господарства ОСОБА_4 . Прибувши на вулицю І.Франка, яка являється сусідньою із вулицею, де проживає ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зупинив автомобіль та вони втрьох направились до домоволодіння ОСОБА_4 .
У подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, скориставшись темною порою доби, із тильної сторони домоволодіння, через незачинену хвіртку зайшли на подвір`я ОСОБА_4 . Перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, а також що за їхніми діями ніхто не спостерігає, викрали майно ОСОБА_4 , яке знаходилося біля господарського приміщення на землі, а саме:
- саморобну металеву кузню, бувшу у вжитку, вартістю 1800 грн.;
- металеву трубу діаметром 80 мм., бувшу у вжитку, вартістю 1000 грн.;
- металеву трубу діаметром 60 мм., бувшу у вжитку, вартістю 500 грн.;
- циліндр гідросистеми до трактора Т-50, бувший у вжитку, вартістю 500 грн.;
- колісний диск до автомобіля марки ГАЗ-53, бувший у вжитку, у справному стані, вартістю 450 грн.;
- дві металеві сокири, бувші у вжитку, вартістю 100 грн. за одну;
- дві металеві сапи, бувші у вжитку, вартістю 100 грн. за одну;
- чотири леміші від тракторного плуга, вартістю 200 грн., за одну штуку;
- різні металеві відходи (гайки, болти, частини ланців) вагою 20 кг по 6 грн. за кілограм по ціні металобрухту, які знаходилися у середині колісного диску до автомобіля ГАЗ-53.
Вкрадене майно ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перенесли з подвір`я на узбіччя дороги, де мали на меті повантажити у автомобіль «OPEL Vectra».
В подальшому ОСОБА_5 пішов по вказаний автомобіль, який попередньо був залишений на сусідній вулиці, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишились із викраденим майном його чекати. Під`їхавши до них автомобілем, вони спільно втрьох завантажили викрадені речі у багажне відділення та салон автомобіля, та з місця вчинення злочину скрились.
Викрадене майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі перевезли в с. Гончарівку Тлумацького району Івано-Франківської області, де здали його на пункт прийому металобрухту загальною вагою 176,8 кг за ціною 6 грн./кг., на загальну суму 1061 грн.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми злочинними діями спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 5570,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного, вказавши на те, що він дійсно 10.12.2017 року близько 21 год. 00 хв. спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо домовившись, вирішили вчинити крадіжку металобрухту із господарства ОСОБА_4 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 . У ніч на 11.12.2017 року, приблизно о 04 год. 30 хв., він автомобілем, який належить його шваґру ОСОБА_9 та яким він користується з його дозволу, спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 направились до господарства потерпілого, залишивши автомобіль на сусідній вулиці. Вони втрьох із тильної сторони домоволодіння, через незачинену хвіртку, зайшли на подвір`я потерпілого та викрали його майно, яке знаходилося біля господарського приміщення на землі, а саме: саморобну металеву кузню, дві металеві труби, циліндр гідросистеми до трактора, колісний диск до автомобіля, дві металеві сокири, дві металеві сапи, чотири леміші від тракторного плуга, різні металеві відходи (гайки, болти, частини ланців). Викрадене майно вони перенесли з подвір`я на узбіччя дороги, завантажили його в автомобіль, яким він під`їхав, та перевезли в с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області, та здали його на пункт прийому металобрухту. Отримані за зданий металобрухт кошти в сумі 1061 грн. вони витратили на придбання спиртних напоїв та продуктів харчування.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнали повністю та дали аналогічні покази, які дав ОСОБА_5 , повністю ствердили факт таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, яке мало місце 11.12.2017 року, приблизно о 04 год. 30 хв., у господарстві ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 .
У вчиненому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щиро розкаюються, потерпілому повністю відшкодували завдані кримінальним правопорушенням збитки, останній не має до них претензій матеріального та морального характеру, розуміють, що вчинили неправильно, просять вибачення у потерпілого, запевняють суд, що більше такого не повториться, просять суд не карати їх суворо.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилися з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути призначене, необхідне й достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, від вчиненого злочину тяжких наслідків не наступило, добровільне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого ОСОБА_4 , який їм вибачив та просив обвинувачених суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до останніх не має.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Суд враховує дані про особи винних, а саме те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно ст. 89 КК України не судимі, не працюють, не одружені, посередньо характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, працює, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2000 року знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 12/2018 від 18.01.2018 року ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, виявляє ознаки легкої розумової відсталості, що згідно МКХ-10, F-70, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді арешту, а обвинуваченому ОСОБА_7 , за наявності зазначених вище декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та ряду позитивних даних про його особу, слід на підставі ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.
Питання речових доказів та витрат на залучення експерта суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 5 (П`ять) місяців арешту.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 6 (Шість) місяців арешту.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 240 (Двісті сорок) годин громадських робіт.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з моменту їх фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі:
- слід пальця руки максимальними розмірами 13х25 мм., який поміщено в спеціальний пакет № 3960234, який знаходиться при висновку експерта № 1.3-829/17 від 22.12.2017 року та належить ОСОБА_6 , залишити при справі;
- слід підошви взуття на гіпсовому зліпку максимальними розмірами 95х170 мм., який залишений взуттям марки «GOFC», щоналежить ОСОБА_5 , та слід підошви взуття на гіпсовому зліпку максимальними розмірами 96х250 мм., який залишений взуттям марки «Fesion Shoes», щоналежить ОСОБА_6 , які упаковано в спеціальний пакет № 4119557, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області, знищити;
- взуття марки «GOFC», щоналежить ОСОБА_5 , та взуття марки «Fesion Shoes», щоналежить ОСОБА_6 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківської області, повернути відповідно їм.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 989 (Дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. процесуальних витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 1.3-829/17 від 22.12.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_5 та з ОСОБА_6 на користь держави 2226 (Дві тисячі двісті двадцять шість) грн. 60 коп. процесуальних витрат за проведення судово-трасологічної експертизи № 1.2.-849/17 від 29.12.2017 року в рівних частинах, тобто з кожного по 1113 (Одній тисячі сто тринадцять) грн. 30 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1