Справа № 168/615/17
Провадження № 1-кп/168/71/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар с/з ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брунетівка Старовижівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,
за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи на військовому обліку в запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби, в порушення статті 65 Конституції України, частини 9 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», будучи зобов`язаним та належним чином повідомлений про наслідки неявки за викликом, без поважних причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ухилився від проходження навчальних зборів у період часу із 29 серпня 2017 року до 27 вересня 2017 року.
Так, ОСОБА_3 на підставі статей 18, 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», 10 жовтня 2007 року був переданий на військовий облік солдатів запасу. Будучи приписаний до призовної дільниці та перебуваючи в запасі, останній, згідно з частиною 10 статті 1, статті 29 зазначеного Закону, був зобов`язаний прибувати за викликом до Старовижівського РВК, в тому числі для призову на збори військовозобов`язаних. ОСОБА_3 28 серпня 2017 року вручено повістку на проходження навчальних зборів в період часу: з 29 серпня 2017 року по 27 вересня 2017 року та явку до військового комісаріату на 12:00 год. 29 серпня 2017 року, що в АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, разом з тим заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Своє клопотання обґрунтував тим, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.
Прокурор ОСОБА_5 , не заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , у зв`язку з дійовим каяттям, відповідно до вимог, передбачених статтею 45 КК України та вважає, що існують усі законні підстави звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відповідальності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підставне та підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.
Згідно зі статтею 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у ст.45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини 8 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частинами 1, 3 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вважається таким, що вперше вчинив злочин, який, відповідно до положень статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, шкоди суспільним інтересам не заподіяв.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє ту обставину, що він звільняється від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і правові наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав.
За таких обставин та відповідно до наведених норм процесуального закону, а також враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив злочин, який є злочином невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, шкоди суспільним інтересам не заподіяв, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України та закриття кримінального провадження.
Керуючись статтями 284, 286-288, 314, 395 КПК України, суд
Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1