Провадження № 1-кс/369/2917/17
УХВАЛА
Іменем України
25.09.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005933 від 23.09.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005933 від 23.09.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005933 від 23.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що 22.09.2107 року надійшло повідомлення, від старшого ДОП ОСОБА_4 про те, що під час відпрацювання в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігає наркотичні засоби.

Дана подія внесена до ЄРДР за 0005904 від 22.09.2017 року за ч.1 ст.309 КК України.

В ході проведення невідкладного обшуку в рамках кримінального провадження за №0005904 від 22.09.2017 року в підсобному приміщенні, що в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на обріз від мисливської рушниці з № НОМЕР_1 , та два предмета циліндричної форми білого кольору з металевими обідками на яких нанесено маркування у вигляді «16» ззовні схожі на набої.

Зі слів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , обріз від мисливської рушниці, та два набої він знайшов декілька тижнів тому в лісі в межах с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області та зберігав за місцем свого постійного проживання.

Після закінчення огляду предмет ззовні схожий на обріз від мисливської рушниці з № НОМЕР_1 поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору та вилучено для подальшого проведення експертиз, та два предмета циліндричної форми білого кольору з металевими обідками на яких нанесено маркування у вигляді «16» ззовні схожі на набої, які поміщені до експертного пакету №02693976 та вилучено для проведення експертизи.

У даному випадку очевидна наявність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний мобільний телефон є доказом злочину, так як цілком ймовірно, що він може містити сліди злочину та мають значення для кримінального провадження, можуть бути предметом злочину. В зв`язку з цим та з метою подальшого проведення експертиз виникла необхідність в накладенні арешту на вказані речі.

У даному випадку є достатні підстави вважати, що вказані речі, вилучені у ОСОБА_5 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому задля запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, відчуження вищевказаних речей, з метою їх збереження.

Тому слідчий просив накласти арешт з метою збереження речових доказів на наступне майно: - предмет ззовні схожий на обріз від мисливської рушниці з № НОМЕР_1 ;

- два предмета циліндричної форми білого кольору з металевими обідками на яких нанесено маркування у вигляді «16» ззовні схожі на набої. А також заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити його в повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню та необхідно накласти арешт на - предмет ззовні схожий на обріз від мисливської рушниці з № НОМЕР_1 ,

- два предмета циліндричної форми білого кольору з металевими обідками на яких нанесено маркування у вигляді «16» ззовні схожі на набої, оскільки дані речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

- предмет ззовні схожий на обріз від мисливської рушниці з № НОМЕР_1 ,

- два предмета циліндричної форми білого кольору з металевими обідками на яких нанесено маркування у вигляді «16» ззовні схожі на набої.

Заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном.

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1