печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування № 0004087 від 26.12.2016, за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням і просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Кодимського району Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 762 000 гривень. А у випадку внесення застави, зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати інші обов`язки.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст.28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи пособником, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, підробивши та зареєструвавши заповіт від імені ОСОБА_10 , сприяв вчиненню іншими співучасниками, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину направленого на заволодіння шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, чужим майном, а саме всім майном померлої ОСОБА_10 , у тому числі квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їй за життя на праві приватної власності, вартість якої, згідно з висновком експерта могла складати 1 112 556,00 грн. (один мільйон сто дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 коп.), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Крім того ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, погодившись на умови ОСОБА_8 , підбурив ОСОБА_9 до складання та видачі ним завідомо підробленої заяви № 18, датованої 13.05.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», з метою її подальшого використання шляхом скерування для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» для внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, використав завідомо підроблену заяву № 18, датовану 13.05.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», шляхом скерування її для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» з метою внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 .

Поряд з цим ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи пособником, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, підробивши та зареєструвавши заповіт від імені ОСОБА_15 , сприяв вчиненню іншими співучасниками, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину направленого на заволодіння шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, чужим майном, а саме всім майном померлого ОСОБА_15 , у тому числі квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала йому за життя на праві приватної власності, вартість якої, згідно з висновком експерта могла складати 826 336,00 грн. (вісімсот двадцять шість тисяч триста тридцять шість гривень 00 коп.), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Також ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, погодившись на умови ОСОБА_8 , повторно підбурив ОСОБА_9 до складання та видачі ним завідомо підробленої заяви № 115, датованої 07.07.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», з метою її подальшого використання шляхом скерування для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» з метою внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені

ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 .

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, використав завідомо підроблену заяву № 115, датовану 07.07.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», шляхом скерування її для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» з метою внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 .

З поміж цього ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи пособником разом із ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, підробивши та зареєструвавши заповіт від імені ОСОБА_17 , сприяв вчиненню іншими співучасниками, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину направленого на заволодіння шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, чужим майном, а саме всім майном померлого ОСОБА_17 , в тому числі, грошовими коштами, які перебували на банківських рахунках його матері ОСОБА_18 в ПАТ КБ «Приватбанк», яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та квартирами, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_4 , яка належала йому за життя на праві приватної власності та АДРЕСА_5 , на яку він за законом мав право після смерті його матері ОСОБА_18 , вартість яких, згідно висновку експерта могла складати 3 536 586 грн. 00 коп., фактично заволоділи лише грошовими коштами, які зберігалися на рахунках ОСОБА_18 в ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 152 424 грн. 67 коп., якими розпорядилися на власний розсуд. з причин.

Також ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, погодившись на умови ОСОБА_8 , залучив інших невстановлених на даний час осіб, які шляхом внесення недостовірної інформації до документів та підроблення відбитків печатки Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, як необхідного реквізиту документів, підробили заповіт від імені ОСОБА_17 на користь ОСОБА_19 та заяву № 138, датовану 28.10.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», з метою її подальшого використання шляхом скерування її для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» з метою внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені ОСОБА_17 , на користь ОСОБА_19 .

Крім того ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, місці та час, повторно використав завідомо підроблену заяву № 138, датовану 28.10.2016, про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, «Про затвердження Положення про Спадковий реєстр», шляхом скерування її для розгляду до Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» з метою внесення до Спадкового реєстру інформації про заповіт від імені ОСОБА_17 на користь ОСОБА_19 .

ОСОБА_4 02.03.2018 складено, оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28

ч. 1 ст. 32 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

12.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28

ч. 1 ст. 32 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема:

- протоколами допитів свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчих та оціночно-будівельною експертиз;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколами оглядів;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України, які інкримінуються ОСОБА_4 , є особливо тяжкими та передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

2. Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочинів ОСОБА_4 .

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , має впливових знайомих в органах державної влади та місцевого самоврядування, а отже особисто або через знайомих може впливати на свідків з метою схиляння їх для дачі завідомо неправдивих показань, з метою перешкоджання досудовому розслідуванню або введення слідства в оману. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 шляхом намагання підкупити, а також шляхом залякування посадових осіб Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області намагався схилити останніх до видачі ними листа, який би підтверджував факт посвідчення посадовими особами сільської ради заповіту від імені ОСОБА_15 .

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з метою прикриття своєї незаконної діяльності, а також з метою перешкоджання встановленню істини у даному кримінальному провадженні може займатися підробкою документів.

Крім того, ОСОБА_4 з метою перешкоджання досудовому розслідуванню може затягувати проведення слідчих та процесуальних дій.

4. Вчинення інших кримінальних правопорушень.

Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, а також отримана за результатами проведення слідчих дій, в тому числі і негласних слідчих дій, інформація дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т.ч. шляхом підробки офіційних документів, а також надання неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів та суду.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги наявності вказаних ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігти їм, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно положень ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи виключність даного випадку, викликаного резонансом події, матеріальний стан підозрюваного, його зухвалу поведінку щодо вчинення злочинів та те, що застава у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ним, покладених на нього обов`язків, на виконання вимог ст. ст. 182, 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити заставу у сумі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 762 000 гривень.

У випадку внесення застави, на виконання вимог ст.ст. 183, 194 КПК України, існує обґрунтована необхідність у зобов`язанні підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а також з іншим підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість пред`явленої підозри, відсутність достатніх даних на існування ризиків. В той же час сторона захисту просила взяти до уваги позитивність виданих ОСОБА_4 характеристик, наявність постійного місця проживання та офіційного доходу, наявність міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я підозрюваного.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності , а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція особливо тяжкого злочину передбачає покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі. Слід врахувати, що підозрюваний має захворювання та потребує періодичного медичного обстеження та лікування .

Слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема слід врахувати те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Біла Церква , має батьків похилого (пенсійного) віку, які проживають у цьому ж місці. Слід врахувати і те, що у підозрюваного на утриманні малолітня дитина;

Слід врахувати репутацію підозрюваного, який займається суспільно-корисною працею, отримує дохід. Слід також врахувати позитивність виданих характеристик щодо підозрюваного.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом у певний період доби з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Кодимського району Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати житло в період з 22.00год. до 07.00год., за виключенням необхідності надання медичної допомоги;

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а також свідками, визначеними прокурором;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

5) не відвідувати Михайлівську сільську раду Білоцерківського району Київської області

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах двох місяців, тобто до 14 травня 2018 року, включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1