Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/112/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 , та стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска, Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого на утриманні одну малолітню дитину, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майора внутрішньої служби,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2018 рокучастково задоволено клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000013 від 23.02.2018 року.
13.03.2018 року о 15.35 год., ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, також 13.03.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Причетність ОСОБА_8 до оголошеної йому підозри підтверджується наданими до клопотання матеріалами, які на думку слідчого судді свідчать, про те що ОСОБА_8 , міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Разом з цим, з`ясувавши фактичні дані, слідчим суддею взято до уваги вагомість доказів щодо пред`явленої ОСОБА_8 підозри та вік підозрюваного, на стан його здоров`я, який потребує підтримання на рівні спостережень лікаря, міцність соціальних зв`язків, а саме, те що підозрюваний має місце постійного проживання, сім`ю, малолітню дитину та постійне місце роботи, від посади не відсторонений та на момент розгляду даного клопотання його відсторонення від посади перед слідчим суддею не порушувалося, врахувавши те, що підозрюваний не є виконуючим обов`язків начальника Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», оскільки відповідно до матеріалів клопотання, довідка про розмір заробітку підозрюваного видана в.о. начальника Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» ОСОБА_9 , що свідчить про наявність сумнівних ризиків щодо того, що в разі застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, саме як в. о. начальника Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», а також зазначає, що в даному кримінальному провадженні відсутні потерпілий та інші підозрювані, на яких посилався прокурор, вказуючи про те, що підозрюваний зможе на них впливати.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що серйозність пред`явленої ОСОБА_8 підозри не може слугувати безумовним критерієм для обрання підозрюваному виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому з урахуванням зазначених обставин, відповідно до яких прокурором не доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, відсутня.
Разом з тим, слідчим суддею встановлена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, але за винятком тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до двох місяців з моменту затримання в межах строку досудового розслідування з визначенням застави у розмірі, що перевищує 80 та є не меншою ніж 625 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також визначити необхідність виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що на його думку поза належною увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою, може протиправно впливати, погрожувати, здійснювати моральний та фізичний тиск, в тому числі на заявника ОСОБА_10 , так як наділений службовими повноваженнями по застосуванню заходів примусу та адміністративного впливу та використовуючи своє службове становище може: знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обрання запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

А отже застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як переховуватись від слідства та суду, знищувати, ховати будь які речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.
Згідно правовій позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що і було реалізовано слідчим суддею при розгляді клопотання.
Також відповідно правовій позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000013 від 23.02.2018 року.
13.03.2018 року о 15.35 год., ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, 13.03.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Причетність ОСОБА_8 до оголошеної йому підозри підтверджується матеріалами клопотання, а саме: протоколом допиту свідка від 08.03.2018 року, протоколом додаткового допиту свідка від 13.03.2018 року, та іншими письмовими доказами.
На думку колегії суддів, надані до клопотання матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_8 , міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду слідчим суддею правильно встановлено наявність сумнівних ризиків щодо того, що в разі застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню. Також посилання прокурора на можливий незаконний вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що підозрюваний є виконуючим обов`язків начальника Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки вказані доводи спростовуються доданим у судовому засіданні Наказом в.о. Начальника ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», від 16 березня 2018 року, згідно якого, ОСОБА_8 звільнений з органів Державної кримінально-виконавчої служби України.
Проте, прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 на час проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів приходить до висновку, що за вищевказаних обставин слідчий суддя, дійшов правильного висновку про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки прокурор при розгляді даного клопотання хоч і довів наявність обставин, передбачених п.п.1 і 2, 3 ч.1 статті 194 КПК України, тобто обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не довів обставин доцільності застосування до ОСОБА_8 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки не надав будь-яких даних на підтвердження того, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії, отож обґрунтовано зробив висновок і про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити й інший запобіжний захід не пов`язаний із взяттям під варту, зокрема цілодобовий домашній арешт.
Колегія суддів враховує, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання, обвинуваченого винуватим вік підозрюваного, стан його здоров`я, який потребує спостережень лікаря, міцність соціальних зв`язків, а саме, те що підозрюваний має місце постійного проживання, одружений, має сім`ю, малолітню дитину 2012 року народження, характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності не притягався.
З врахуванням особи підозрюваного, колегія суддів вважає, що на час досудового розслідування ОСОБА_8 правильно обрано районним судом запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, оскільки вказане рішення в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений ст. 177 КПК України, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких підстав доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, отже задоволенню не підлягають, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 376 ч.2, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2018 року, стосовно ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2