Справа № 309/3599/16-к
Провадження № 1-кп/309/90/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_1

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Хуст кримінальне провадження №0000675 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст Закарпатської області, громадянки України, яка має вищу освіту, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_1 5 серпня 2016 року, близько 12 години 30хвилин, знаходячись в дворогосподарстві АДРЕСА_2 , під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, нанесла ОСОБА_4 , 1939 року народження, декілька ударів кулаками в область голови, смикала потерпілу за волосся, а також спричинила декілька подряпин пальцями рук в область правої руки, правого передпліччя та плеча, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців середньої третини правого плеча по внутрішній поверхні, середньої третини правої гомілки по передній поверхні, садна-подряпини верхньої третини правого передпліччя по зовнішній поверхні, ЗЧМТ зі струсом головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлений.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою провинну у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному та підтвердила суду обґрунтованість обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_1 залишила на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_1 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, оскільки вона заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Скоєний обвинуваченою ОСОБА_1 злочин - є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_1 раніше не судима /арк.крим.пров.31/, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно /арк.крим.пров.29/, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.64/.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: повне визнання своєї провини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладених обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість призначення їй покарання в межах санкції ст.125 ч.2 УК України - у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування до неї амністії та звільнення її від відбування призначеного покарання, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» вона має на утримання неповнолітню дитину.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 та захисник обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810 VIIІ від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.85 КК України: на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.2 ст.86 КК України: законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні»: амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.3 вказаного Закону: установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016року: питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників..

Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 7 вересня 2017 року: звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 /а.с.64/, виданого виконавчим комітетом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, - обвинувачена ОСОБА_1 на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 вчинила умисний злочин, який є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України. Вказаний злочин вона вчинила до дня набрання чинності /7 вересня 2017 року/ Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_1 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї раніш не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_1 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 /тисячу триста шістдесят/ грн..

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного цим вироком покарання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .