АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/7425/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1314/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Необережне тяжке або
середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що вказані ОСОБА_7 обставини не є ново виявленими у розумінні ст. 459 КПК України та не впливають на висновок суду.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що при розгляді заяви, судом не досліджувались матеріали кримінального провадження, докази обвинувачення та захисту, незважаючи на те, що в судовому засіданні на цьому наполягав ОСОБА_7 .

Таким чином недослідженими залишились обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже зі змісту зазначеної норми випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Із заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року вбачається, що такими обставинами, на думку засудженого є розбіжності між свідченнями потерпілого ОСОБА_9 щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень, які лягли в основу вироку та даними які містяться у листі Головного управління Держпраці у Харківській області від 26.12.2016 року щодо пояснень потерпілого ОСОБА_9 під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві.

Крім того, у цій же заяві як на підставу для скасування вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року зазначено порушення які мали місце під час досудового розслідування, а також ухвалення вироку без наявності належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції правильно встановлено, що наведені ОСОБА_7 обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 459 КПК України, оскільки жодна з них не передбачена п.1-4 ч.2 ст. 459 КПК України.

Погоджуючись із таким висновком суду, колегія суддів у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

В той же час, доводи заяви щодо порушень які мали місце під час досудового розслідування та невірної оцінки доказів, більш притаманні апеляційній скарзі, хоча правом на апеляційне оскарження вироку суду ОСОБА_7 не скористався.

З огляду на наведене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді