АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1231/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 643/334/17
Категорія:ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0008647 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.09.2016 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки; на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 28.09.2016 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набранням вироку законної сили.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3119грн.45коп. та моральну шкоду у розмірі 10000грн., а всього 13 119грн.45коп. /тринадцять тисяч сто дев`ятнадцять грн.45коп./.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_9 , в період часу з 13год.00хв. 03.10.2016року по 13год.00хв. 05.10.2016року, точної дати в ході судового розгляду не встановлено, знаходячись біля земельної ділянки № НОМЕР_1 на алеї №8 садового товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у сховище, що належить ОСОБА_10 , переліз через бетонну загорожу, якою огороджене домоволодіння, та продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, за допомогою куска металу, що знаходився поруч сараю, пошкодив навісний замок вхідних дверей та проник до приміщення сараю. Після чого, у сараї знайшов сумку, в яку почав складати електроінструменти, що належать ОСОБА_10 , а саме: дриль ТМ «Авангард ДУ-16-1300», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 779,00грн., машину кутову шліфувальну ТМ «DWT WS08-125», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 790,00гр., точильний станок ТМ «Ростех Т-1533», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 604,00грн., розетки електричні «VIKO» в кількості 5 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 53,00грн. за штуку, загальною вартістю 265,00грн., вимикач електричний ТМ «VIKO» вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 48,00грн. Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2486,00грн.
Крім того, 15.10.2016року, приблизно о 13год.00хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля земельної ділянки №8.129 на алеї №8 садового товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, що належить ОСОБА_11 , потрапив на територію домоволодіння, та продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, через вікно в якому скло заміняла дерев`яна планка, яку він вибив, проник до приміщення будинку. Після чого, знаходячись у приміщенні будинку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: гриф металевий хромований, довжиною 1,5м., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 555,00грн., диски металеві хромовані, вагою 2 кг., прорезинені в кількості 2 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 154,00грн. за штуку, загальною вартістю 308,00грн., диски металеві хромовані вагою 3кг., прорезинені в кількості 2 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 215,00грн.за штуку, загальною вартістю - 430,00грн., диски металеві хромовані вагою 6кг., прорезинені в кількості 2 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 315,00грн. за штуку, загальною вартістю - 630,00грн., гантелі металеві хромовані, довжиною 30см., вагою 1кг в кількості 2 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 110,00грн. за штуку, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 220,00грн. Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі - 2143,00грн.
Крім того, 27.10.2016року, в денний час доби, точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись біля земельної ділянки №8.129 на алеї №8 садового товариства «50 років Жовтня» по АДРЕСА_2 , діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, що належить Кут ОСОБА_13 , потрапив на територію домоволодіння, та продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, аналогічним способом, через вікно в якому скло заміняла дерев`яна планка, яку він вибив, проник до приміщення будинку. Після чого, знаходячись у приміщенні будинку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: велосипед підлітковий «Drag Rush 20», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 2848,00грн. Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі - 2848,00грн.
Крім того, 09.11.2016року, приблизно о 18год.00хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №26, за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, зустрів раніше невідомого ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 запропонував дійти додому останньому, та діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу із правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_8 , викрав мобільний телефон «Nokia 1200» в корпусі сіро-чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №428 від 13.12.2016року 235,00грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» належні потерпілому ОСОБА_8 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, обернувши тим самим на свою користь. Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 235,00грн.
Крім того, 09.11.2016року, приблизно о 18-00год., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №26, за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, отримав від потерпілого ОСОБА_8 його пенсійну картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , пін-код 5985, який попрохав ОСОБА_7 зняти гроші з картки та купити спиртного. ОСОБА_7 діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, володіючи пенсійною картою потерпілого ОСОБА_8 та знаючи її пін-код, діючи за єдиним злочинним умислом, поза волею її власника ОСОБА_8 , таємно зняв, тобто таємно викрав поетапно грошові кошти з картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , а саме, 10.11.2016року о 00год.50хв. зняв готівку в сумі 1000грн. з банкомату, розташованому по вул.Гвардійців Широнінців,33 в м.Харкові, 10.11.2016року о 00год.51хв. зняв готівку в сумі 200грн. з банкомату по вул.Гвардійців Широнінців,33 у м.Харкові, 10.11.2016року о 13год.05хв. ОСОБА_7 використав пластикову платіжну картку для розрахунку за покупки на суму 69грн.45коп. в магазині по пр.Тракторобудівників,71 в м.Харкові. 10.11.2016року о 14год.29хв. ОСОБА_7 для отримання готівки перевів через платіжну систему «Приват-24» з картки ОСОБА_8 № НОМЕР_4 на карту ОСОБА_8 № НОМЕР_3 гроші в сумі 1800грн., а о 14год.34хв. гроші у сумі 100грн., які 10.11.2016року о 14год.50хв. ОСОБА_7 зняв з банкомату по вул.Героїв Праці,28 в м.Харкові, крім того він 10.11.2016року о 14год.50хв. зняв готівку в сумі 50грн. з банкомату по вул.Героїв Праці,28 в м.Харкові, 11.11.2016року о 23год.00хв. використав викрадену ним пластикову платіжну картку для розрахунку за покупки на суму 30грн.50коп. в магазині по пр. Тракторобудівників,71 в м.Харкові, а всього звернув на свою користь грошові кошти ОСОБА_8 на загальну суму 3119грн.45коп., тим самим, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду змінити, пом`якшити призначене йому остаточне покарання до 4 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу апелянт вказує на те, що він щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину, давав незмінні та послідовні показання, що недостатньо враховано судом при призначенні остаточного покарання, внаслідок чого, на думку обвинуваченого, воно є занадто суворим.
До початку апеляційного розгляду прокурор, на підставі ч.1 ст.403 КПК України, відмовився від своєї апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Сторони кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.
Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочинів, що зазначені у вироку та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404, 421 КПК України, ці обставини у апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в межах доводів поданої апеляційної скарги щодо правильності призначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що його обтяжують.
Сутність апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 полягає у зайвій суворості призначеного покарання. З цим він пов`язує своє апеляційне прохання щодо необхідності зміни вироку в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення, що на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки такі твердження повністю спростовуються висновками суду, що містяться у оскаржуваному вироку (арк. 78-81).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище та житло, вчинене повторно, у виді позбавлення волі, строком на 4 років, а також таємного викрадення чужого майна, що вчинене повторно, у виді позбавлення волі, строком на 3 років, тобто в межах наближених до мінімальних стосовно строків цих видів покарань, які передбачені санкціями частини 2 та 3 ст. 185 КК України. За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Остаточне покарання за сукупністю вироків призначено, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, строком на 5 років, в умовах його реального відбування. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, обставин, які обтяжують покарання суд не встановив, а також об`єктивно врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливий злочин, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, врахував кількість епізодів, а також той факт, що ним не всім потерпілим відшкодовано матеріальні збитки, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, не працює, нові злочини вчинив в період випробування за попереднім вироком.
Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю апеляційних доводів обвинуваченого з неконкретизованими твердженнями про те, що існує низка обставин, що пом`якшують його покарання, які начебто недостатньо враховані судом, або -, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Крім того, сукупність задовільних та незадовільних даних про особу винного були належним чином досліджені та встановлені судом першої інстанції, а також об`єктивно враховані при призначені ОСОБА_7 покарання, як за ч.ч.2,3 ст.185 КК України, так і за сукупністю злочинів, що вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного вироку.
Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про зайву суворість призначеного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків - у виді позбавлення волі строком на 5 років, за вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, а також таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання до чотирьох років позбавлення волі, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та доводів поданої апеляційної скарги обвинуваченого, об`єктивно відсутні інші обставини, які пом`якшують або істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ніж ті, що встановлені судом, а твердження щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання (арк. 78-81), що призначені за злочини, передбачені ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, так і за сукупністю вироків.
Крім того, колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами, які ОСОБА_7 надавав під час апеляційного розгляду, щодо наявності обставини, що пом`якшують призначене покарання, - стосовно його стану здоров`я, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відповідних даних, а також не надані вони і самим обвинуваченим під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення. Разом з цим, обвинувачений в подальшому не позбавлений процесуального права та можливості звернутися до адміністрації установи виконання покарань з відповідним клопотанням щодо відповідного медичного обстеження з метою встановлення відповідних підстав звільнення його від відбування покарання за хворобою.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені покарання, суд у повній мірі врахував вимоги кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 50, 65, 66 КК України, а саме додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також врахував ступінь тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання. При цьому належить врахувати, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, тобто судове рішення повинно виконувати функцію особистої та загальної превенції. Такий вид і міра, що зазначений у вироку покарання, на думку колегії суддів, будуть достатніми для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного покарання, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за умисний, корисливий, тяжкий та злочин середньої тяжкості, що були вчинені обвинуваченим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14