12.10.2017
Справа ЄУН-720/1165/17
Провадження №1-кп/720/102/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження №0000136 від 26.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоселиця Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, зі середньою освітою, не працюючої, неодруженої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 починаючи з лютого місяця 2017 року маючи злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом обману із використанням комп`ютерної техніки під`єднаної до мережі «Інтернет» через створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакті» під нік-неймом « ОСОБА_5 » із завідомо неправдивими відомостями про її власника та яка стала загальнодоступною для всіх користувачів соціальної мережі, розмістила оголошення в якому вказала завідомо неправдиві відомості про реалізацію чобіт. В подальшому вона почала переписку із вказаної сторінки з ОСОБА_6 де домовилася про купівлю жіночого плаття, після чого остання надала ОСОБА_4 номер банківської картки, для оплати товару. 07 лютого 2017 року від користувача соціальної мережі « ОСОБА_7 », на сторінку « ОСОБА_5 » надійшло приватне повідомлення про намір придбання чобіт. В ході переписки між ОСОБА_4 , яка діяла від імені неіснуючого користувача соціальної мережі «Вконтакте» та « ОСОБА_7 » було обумовлено умови купівлі-продажу чобіт, хоча ОСОБА_4 не мала у наявності відповідного товару, вказаного нею в оголошенні, але умисно, застосовуючи обман, з метою заволодіти платтям яке продавала громадянка ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, надала ОСОБА_8 номер банківської картки, який вказала їй ОСОБА_6 , та переконала ОСОБА_8 , щоб вона перерахувала за чоботи 753,77 грн., тобто оплатила за неіснуючий товар, а ОСОБА_4 вишле їй чоботи кур`єрською службою «Нова пошта». ОСОБА_8 під дією обману, будучи переконаною у виконанні зобов`язань, висловлених ОСОБА_4 , 08.02.2017 перерахувала на банківську картку ОСОБА_9 . ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 753,77 грн., а ОСОБА_6 , під дією обману, вважаючи, що це ОСОБА_4 перерахувала їй кошти за плаття чорного кольору із написом «Oh boy!», про купівлю якого вони домовлялися раніше, переслала ОСОБА_4 кур`єрською доставкою «Нова пошта» вказане плаття, яке остання в подальшому привласнила та стала використовувати у власних потребах, а взяті на себе зобов`язання по доставці чобіт перед ОСОБА_8 не виконала і не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на суму 753,77 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на власне збагачення шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, із використанням комп`ютерної техніки, під`єднаної до мережі «Інтернет», використовуючи фотоматеріали, завантежені з всесвітньої мережі «Інтернет», через сторінку в соціальній мережі «Вконтакті», під нік-неймом « ОСОБА_5 » із завідомо неправдивими відомостями про її власника та, яка стала загальнодоступною для всіх користувачів соціальної мережі, чим здійснила ряд дій, спрямованих на підготовку до вчинення шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки. Із метою заволодіння чужими грошовими коштами, ОСОБА_4 на даній сторінці розмістила оголошення, в якому вказала завідомо неправдиві відомості про реалізацію чобіт. Адміністрування вказаної сторінки здійснювалося виключно ОСОБА_4 26 січня 2017 року від користувача соціальної мережі «Солтис Оля» надійшло приватне повідомлення про намір придбання чобіт. України ході переписки між ОСОБА_4 , яка діяла від імені неіснуючого користувача соціальної мережі «Вконтакті», та «Солтис Оля» було обумовлено умови купівлі-продажу чобіт, хоча обвинувачена не мала у наявності відповідного товару, вказаного нею в оголошенні, але умисно, застосовуючи обман, з метою заволодіти грошовими коштами громадянки ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, надала їй номер власної банківської картки в ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 . В свою чергу ОСОБА_10 перерахувала грошові кошти у сумі 530 грн. на вказаний рахунок, однак обумовлені в оголошенні чоботи так і не отримала. ОСОБА_11 взяті на себе зобов`язання по доставці чобіт не виконала і не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на суму 530 грн.
Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, із використанням комп`ютерної техніки, під`єднаної до мережі «Інтернет», використовуючи фотоматеріали, завантажені з всесвітньої мережі «Інтернет», через створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакті», під нік-неймом « ОСОБА_5 », із завідомо неправдивими відомостями про її власника та, яка стала загальнодоступною для всіх користувачів соціальної мережі, чим здійснила ряд дій, спрямованих на підготовку до вчинення шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки. Із метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 на даній сторінці розмістила оголошення, в якому вказала завідомо неправдиві відомості про реалізацію сукні. Адміністрування вказаної сторінки здійснювалося виключно ОСОБА_4 . У березні місяці 2017 року ОСОБА_4 , використовуючи сторінку « ОСОБА_12 », в ході переписки з ОСОБА_13 домовилась про купівлю куртки. За умовами договору ОСОБА_13 надала ОСОБА_4 номер банківскьої картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 , для оплати товару. 10 березня 2017 року від користувача соціальної мережі « ОСОБА_14 » на сторінку « ОСОБА_5 » надійшло приватне повідомлення про намір придбання сукні. У ході переписки між ОСОБА_4 , яка діяла від імені неіснуючого користувача соціальної мережі «Вконтакте» та « ОСОБА_14 » було обумовлено умови купівлі-продажу сукні, хоча ОСОБА_4 не мала у наявності відповідного товару, але умисно, застосовуючи обман, з метою заволодіти курткою, яку продавала ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел, надала ОСОБА_15 номер банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , а саме ОСОБА_13 , та переконала її, щоб вона перерахувала за сукню 550 грн, тобто оплатила за неіснуючий товар, а ОСОБА_4 вишле їй сукню кур`єрською службою «Нова пошта». ОСОБА_15 під дією обману, будучи переконаною у виконанні зобов`язань, висловлених ОСОБА_4 , 10.03.2017 року перерахувала на вищевказану банківську картку ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 550 грн., а остання, під дією обману, вважаючи, що це ОСОБА_11 перерахувала їй кошти за куртку, про купівлю якої вони домовлялися раніше, переслала ОСОБА_11 , кур`єрською доставкою «Нова пошта» вказану куртку, яку ОСОБА_11 в подальшому привласнила та стала використовувати у власних потребах, а взяті на себе зобов`язання по доставці сукні перед ОСОБА_15 не виконала і не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на суму 550 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, із використанням комп`ютерної техніки, під`єднаної до мережі «Інтернет», використовуючи фотоматеріали, завантажені з всесвітньої мережі «Інтернет», через створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакті», під нік-неймом « ОСОБА_5 », із завідомо неправдивими відомостями про її власника та, яка стала загальнодоступною для всіх користувачів соціальної мережі, чим здійснила ряд дій, спрямованих на підготовку до вчинення шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки. Із метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 на даній сторінці розмістила оголошення, в якому вказала завідомо неправдиві відомості про реалізацію сукні. Адміністрування вказаної сторінки здійснювалося виключно ОСОБА_16 . У лютому місяці 2017 року обвинувачена, використовуючи сторінку « ОСОБА_12 » в ході переписки з громадянкою ОСОБА_17 домовилась про купівлю одягу. За умовами договору ОСОБА_17 надала ОСОБА_4 номер банківскої картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , який належить їй, для оплати товару. 26 лютого 2017 року від користувача соціальної мережі « ОСОБА_18 » на сторінку « ОСОБА_5 » надійшло приватне повідомлення про намір придбання сукні. У ході переписки між ОСОБА_11 , яка діяла від вищевказаного імені користувача соціальної мережі «Вконтакте» та « ОСОБА_18 » було обумовлено умови купівлі-продажу сукні, яку ОСОБА_11 не мала у наявності, але умисно, застосовуючи обман, з метою заволодіти одягом, який продавала громадянка ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, надала ОСОБА_19 номер банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_17 , та переконала її, щоб вона перерахувала за сукню 1000 грн, тобто оплатила за неіснуючий товар, а ОСОБА_11 вишле їй сукню кур`єрською службою «Нова пошта». ОСОБА_19 під дією обману, будучи переконаною у виконанні зобов`язань, висловлених ОСОБА_11 , 26.02.2017 року перерахувала на вищевказану картку ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 1000 грн., а остання, під дією обману, вважаючи, що це обвинувачена перерахувала їй кошти за одяг, про купівлю якого вони домовлялися раніше, переслала ОСОБА_4 , кур`єрською доставкою «Нова пошта» вказаний одяг, який та в подальшому привласнила та стала використовувати у власних потребах, а взяті на себе зобов`язання по доставці сукні ОСОБА_19 не виконала і не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на сумі 1000 грн.
Обвинувачена в судовому засіданні вину визнала та дала покази, що вона в всесвітній мережі «Інтернет», створила сторінку в соціальній мережі «Вконтакті», під нік-неймом « ОСОБА_5 », для того щоб купувати та продавати речі через Інтернет. Всі потерпілі писали їй особисті повідомлення в соціальній мережі «Вконтакті», де вона була зареєстрована під нік-неймом « ОСОБА_5 », та домовлялися про купівлю відповідних речей. Всі ті речі які вона продавала у неї в наявності не було. Три рази потерпілі перераховували кошти на реальних продавців, а вона отримувала від останніх товар від залишала собі, а один раз отримала гроші за неіснуючий в неї товар безпосередньо від потерпілої. Після того як потерпілі розуміли що їм не був направлений відповідний товар, блокувала їх в соціальній мережі «Вконтакті», щоб вони не мали змоги писати їй повідомлення. В скоєному щиро кається, та просить суд суворо її не карати, оскільки потерпілим вона заподіяні збитки відшкодувала та вони до неї претензій не мають.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.
З письмових розписок потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 було встановлено, що останнім матеріальна шкода відшкодована повністю та вони претензій до обвинуваченої не мають.
Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає що вина обвинуваченої у вчиненні злочину повністю доведена, а її дії вірно кваліфіковані за ст.190 ч.3 КК України як шахрайство, вчинене шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, оскільки вона шляхом обману з використанням комп`ютерної техніки та мережі «Інтернет» завдала матеріальну шкоду чотирьом потерпілим на загальну суму 2833,77 гривень.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Щодо даних про особу, то суд враховує її позитивну характеристику з місця проживання, те що вона на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утримані малолітню дитину.
Суд при призначенні покарання враховує, те що обвинувачена вину визнала, щиро розкаялася в скоєному та активно сприяла в розкритті злочину, те, що збитки потерпілим відшкодовані повністю, а також даних про особу, зокрема, те що вона позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, вважає можливим перейти до більш м`якого виду покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України та призначити останній покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.3 КК України і призначити їй покарання на підставі ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох тисяч дев`яти гривень.
Речовий доказ по справі, які згідно постанов від 31.05.2017 року, 31.05.2017 року та 23.06.2017 року передані на зберіганні у камеру зберігання речових доказів Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області згідно квитанцій №205, 206 та 207, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2968,80 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: