Справа180/535/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 січня 2018 року № 0000033, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 о 3 год. 30 хв. 12 січня 2018 року , знаходячись в кухні квартири АДРЕСА_2 ,скориставшись тим, що поруч нікого не має, а потерпіла спить, шляхом вільного доступу таємно умисно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон Coolpad Torino R108 , білого кольору, вартістю 3656 гривень 95 коп., який належить ОСОБА_5 чим спричив останній матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового слідства 21 березня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України за обставин, викладених у повідомленні про підозру, щиро розкаявся, шкоду відшкодував. Сторони погодили покарання за вказаний злочин.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілій на досудовому розслідуванні роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, які їй зрозумілі. Потерпіла просить затвердити угоду про примирення, визнала, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 21 березня 2018 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення товарознавчої експертизи.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжній захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21 березня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000033 від 12 січня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 572 гривні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1