пр. № 1-кп/759/765/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження: прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законний представник ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , обвинувачені: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , законні представники потрепілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілі: ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000596по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня базова, учня 9-го класу загальноосвітньої школи № 189 м. Києва, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, не працюючого; за ч. 2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марнеулі Республіки Грузія, українця, громадянина України, освіта середня базова, учня 10-го класу загальноосвітньої школи № 218 м. Києва, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, не працюючого;

за ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 28.05.2017 приблизно о 16 годині перебували на території недобудованого приміщення, що розташоване між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де між ними виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, при цьому вони прикрили нижню частину обличчя заздалегідь підготовленими косинками, щоб в подальшому їх не впізнали.
Знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 побачили раніше невідомих неповнолітніх ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . В цей час у ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном раніше не відомих їм ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння майном, діючи з корисливих мотивів і маючи на меті незаконне збагачення, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підійшли до потерпілого ОСОБА_15 . Далі, ОСОБА_10 , знаходячись поруч з ОСОБА_7 , висловив вимогу ОСОБА_15 про передачу йому свого мобільного телефону. Для підтвердження своїх намірів ОСОБА_10 дістав з кишені шортів, в які він був одягнений, туристичний ніж «Баллісонг», який є різновидом ножів господарсько-побутового призначення, заздалегідь підготовлений для вчинення злочину та почав демонструвати його в розкладеному стані перед обличчям ОСОБА_15 і приставив його до животу Потерпілий ОСОБА_15 реально сприйняв погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя та здоров`я, однаквідмовився віддавати свій мобільний телефон «Айфон 4S» та скориставшись тим, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відволіклись, швидко відійшов в сторону.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , підійшли до потерпілого ОСОБА_16 . ОСОБА_10 діставши з кишені джинсових шортів туристичний ніж «Баллісонг», який є різновидом ножів господарсько-побутового призначення, заздалегідь підготовлений для вчинення злочину, почав демонструвати його перед неповнолітнім потерпілим ОСОБА_16 одночасно висловив вимогу потерпілому щодо передачі його мобільного телефону, погрожуючи застосувати насильство у разі відмови. Після нетривалої розмови з потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_10 вдарив останнього у ліву сторону обличчя. Усвідомлюючи реальність погрози застосування насильства, небезпечного для свого життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_16 не став чинити опір ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та передав ОСОБА_7 свій мобільний телефон марки «Sony Ericsson Xperia» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , підійшли до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 , де ОСОБА_10 висловив вимогу ОСОБА_17 про передачу йому свого мобільного телефону, поєднану із погрозою застосування насильства у разі відмови. Усвідомлюючи реальність погрози застосування насильства та зважуючи на те, що ОСОБА_10 демонстрував туристичний ніж «Баллісонг», який є різновидом ножів господарсько-побутового призначення з реальною загрозою негайно його застосувати до потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_7 відібрав майно потерпілого ОСОБА_16 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_17 з метою уникнути застосування до нього фізичного насилля, передав ОСОБА_10 свій мобільний телефон марки «Blackview A8», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі.

В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно спільно з ОСОБА_10 28.05.2017 приблизно о 16 годині перебували на території недобудованого приміщення, що розташоване між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , при цьому вони прикрили обличчя косинками та домовились між собою напасти з метою заволодіння майном на раніше невідомих хлопців ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . Спершу ОСОБА_10 , знаходячись поруч з ним, висловив вимогу ОСОБА_15 про передачу йому свого мобільного телефону «Айфону 4С, на що останній погодився після того як ОСОБА_10 дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям ОСОБА_15 і приставив його до живота ОСОБА_19 з висловленням погрози застосування насильства. Далі аналогічно ОСОБА_10 , знаходячись поряд з ним, висловив вимогу ОСОБА_16 про передачу йому свого мобільного телефону «Соні Еріксон, на що останній погодився після того як ОСОБА_10 дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям ОСОБА_16 та вдарив його по обличчю з висловленням погрози застосування насильства. Після цього, ОСОБА_10 , знаходячись поряд з ним, висловив вимогу ОСОБА_17 про передачу йому свого мобільного телефону «Блеквью, на що останній погодився після того як ОСОБА_10 дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям з висловленням погрози застосування насильства. У вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив суд про недопущення подібних дій у майбутньому.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно спільно з ОСОБА_7 28.05.2017 приблизно о 16 годині перебували на території недобудованого приміщення, що розташоване між будинками АДРЕСА_5 , при цьому вони прикрили обличчя косинками та домовились між собою напасти з метою заволодіння майном на раніше невідомих хлопців ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . Він при ОСОБА_7 , який стояв поряд, висловив вимогу ОСОБА_15 про передачу йому свого мобільного телефону «Айфону 4С, на що останній погодився після того як він дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям ОСОБА_15 і приставив його до живота ОСОБА_19 з висловленням погрози застосування насильства. Далі, при ОСОБА_7 , який стояв поряд, він висловив вимогу ОСОБА_16 про передачу йому свого мобільного телефону «Соні Еріксон, на що останній погодився після того як він дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям ОСОБА_16 та вдарив його по обличчю з висловленням погрози застосування насильства. Після цього, при ОСОБА_7 , який стояв поряд, він висловив вимогу ОСОБА_17 про передачу йому свого мобільного телефону «Блеквью, на що останній погодився після того як він дістав з кишені шортів ніж та демонстрував його перед обличчям з висловленням погрози застосування насильства. У вчиненому щиро розкаюється, зробив належні для себе висновки, запевнив суд про недопущення подібних дій у майбутньому.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_10 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою замовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою замовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, не вбачаючи при цьому обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, не вбачаючи при цьому обставин, що обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання та відповідно даних сектору ювенальної пробації характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є неповнолітнім, позицію потерпілих щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Беручи до уваги вказані обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, та з урахуванням особи винного, суд вважає, що ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Суд також враховує те, що ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, стан здоров`я та його молодий вік, думку потерпілих, які просять не призначати йому покарання, пов`язаного з позбавленням волі, тому за таких обставин суд вважає, що відносно нього слід застосувати ст. 104 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем навчання та відповідно даних сектору ювенальної пробації характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є неповнолітнім, позицію потерпілих щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Беручи до уваги вказані обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, та з урахуванням особи винного, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Суд також враховує те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, стан здоров`я та його молодий вік, думку потерпілих, які просять не призначати йому покарання, пов`язаного з позбавленням волі, тому за таких обставин суд вважає, що відносно нього слід застосувати ст. 104 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376, КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України та призначити йому покарання за цією статтею із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до статті 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, або роботи.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України та призначити йому покарання за цією статтею із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до статті 104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, або роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ