1-кп/381/427/17
362/5446/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0001750 від 10.10.2017року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, який не є інвалідом, перебуваю чого в цивільних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 303 КК України, що надійшло до суду з угодою про визнання винуватості,-

встановив:

З листопада 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг.

Так, ОСОБА_4 систематично з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повій, які дали добровільну згоду на це з особами чоловічої статті, на території м. Києва та Київської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено.

Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.

13 серпня 2017 року, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступив в злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_18 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.

Так, ОСОБА_4 з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_18 , на території м. Києва.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_17 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.

14 серпня 2017 року, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступив в злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_18 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.

Так, ОСОБА_4 з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_18 , на території м. Києва.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_17 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.

15 серпня 2017 року, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступив в злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_18 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.

Так, ОСОБА_4 з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_18 , на території м. Києва.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_17 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.

16 серпня 2017 року, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступив в злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_18 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.

Так, ОСОБА_4 з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створював умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_18 , на території м. Києва.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_17 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 303 КК України, а саме: у сутенерстві вчиненому за попередньою змовою групою осіб та сутенерстві вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 13 жовня 2017 року укладена між прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор у справі, обвинувачений і його захисник просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2 ст.469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Таку угоду у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 , будучи уповноваженим відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду в службовому приміщенні Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області, на підставі якої ОСОБА_4 зобов`язується визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.303 КК України у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Прокурор, обвинувачений та захисник в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.303 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. ОСОБА_4 роз`яснено наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.303 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами та в тому, що ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Судові витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475, 484 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 жовтня 2017 року укладену між прокурором Васильківського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001750.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 303 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_21