АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/268/18 Справа № 205/5492/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002034, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, що проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №2633 від 15 серпня 2017 року в розмірі 170 гривень.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та детально зазначених у мотивувальній частині вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, ОСОБА_9 , 11 серпня 2017 року, близько 22 години 30 хвилин, разом з потерпілим ОСОБА_7 перебували у лісопосадці, яка розташована поблизу буд. АДРЕСА_2 , де між ними виник конфлікт на побутовому підґрунті, під час якого у обвинуваченого раптово виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого. Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , діючи відкрито, із корисливих міркувань, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , наніс останньому не менше 10 ударів кулаком в область голови, завдавши тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого своєю правою рукою обхопив потерпілого за шию, подавивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_7 до спротиву, та відкрито заволодів майном потерпілого: грошовими коштами у сумі 70 грн., мобільним телефоном «Lenovo S820», вартістю 1150 грн., переносною акустичною колонкою «yx-s10», чорного кольору, вартістю 173 грн.25 коп. та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , а всього на загальну суму 1085 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані в оскаржуваному вироку за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення злочину, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 186 КК України, у той же час зазначає, що оскаржуваний вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що суд в порушення вимог ст. 69-1 КК України та роз`яснень, викладених у п. 6-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визнанні обвинуваченим вини, за наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, вийшов за межі максимального покарання, яке за вищенаведених обставин не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого відповідною санкцією статті, санкцією частини статті Особливої частини КК України.

Зазначає, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а отже покарання, призначене ОСОБА_9 за даний злочин, не могло перевищувати 4 років позбавлення волі, втім суд першої інстанції, не взявши до уваги вищенаведені положення закону України про кримінальну відповідальність, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Обвинувачений до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, у зв`язку з чим колегія суддів, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України і на те, що в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про поліпшення становища останнього, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити; думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, висновки суду про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в оскаржуваному вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, можливість виправлення цього обвинуваченого без реального відбування ним покарання, з встановленням іспитового строку згідно ст. 75 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України колегією суддів не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції законодавства України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, при його ухваленні суд першої інстанції вказані положення закону України про кримінальну відповідальність не прийняв до уваги, та незважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, та повне визнання останнім своєї вини, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строк на 5 років, вийшов за межі двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, що дорівнюють 4 рокам позбавлення волі, чим порушив вимоги ст. 69-1 КК України.
Таке порушення підлягає виправленню шляхом зміни оскаржуваного вироку відповідно до апеляційних вимог прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - змінити в частині призначення покарання.
ОСОБА_9 вважати засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4