Провадження № 11-п/795/77/2018 Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
27 березня 2018 року м. Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року про визначення підсудності кримінального провадження,
19 березня 2018 року до апеляційного суду Чернігівської області надійшло подання Чернігівського районного суду Чернігівської області про визначення підсудності кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України.
Подання мотивоване, що ухвалою суду від 13 березня 2018 року у підготовчому судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження надійшло до Чернігівського районного суду Чернігівської області з порушенням правил територіальної підсудності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий просив задовольнити клопотання місцевого суду та направити кримінальне провадження до Ріпкинського районного суду Чернігівської області, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не підлягає.
В обгрунтування прийнятого рішення місцевий суд зазначив, що оскільки ОСОБА_6 був затриманий слідчим за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , тобто кримінальне правопорушення, у відповідності до статті 407 КК України, було закінчено за даною адресою, що територіально відноситься до Ріпкинського району Чернігівської області, кримінальне провадження надійшло до Чернігівського районного суду Чернігівської області з порушення правил територіальної підсудності.
Проте мотиви, з яких місцевий суд виходив при постановленні ухвали є помилковими та протирічать вимогам закону.
Відповідно до статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду прокурор пояснив, що військова частина, військовослужбовцем якої є ОСОБА_6 , знаходиться на території Васильківського району Київської області, лікувальний заклад, куди був направлений військовослужбовець ОСОБА_6 , знаходиться в місті Києві.
За змістом статті 407 КК України, об`єктом злочину є установлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовців строкової служби постійно знаходитись в розташуванні військової частини чи місця служби.
Ця стаття з об`єктивної сторони містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу.
В даному складі місце вчинення злочину визначається як територія, на яку поширюється чітко певний правовий режим, оскільки місце є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину.
За змістом частини 2 статті 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.
З огляду на наведене в задоволенні подання Чернігівського районного суду Чернігівської області про визначення підсудності кримінального провадження слід відмовити, оскільки дане питання знаходиться поза межами юрисдикції апеляційного суду Чернігівської області.
Керуючись статтями 31, 34 Кримінального процесуального кодексу України,
В задоволенні подання Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року про визначення підсудності кримінального провадження, відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3