Справа № 1-34/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценко В. В.

При секретарі: Білик Т.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу про обвинувачення :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця , уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений , не працюючий , раніше не судимий -

в скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 заподіяв умисно легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 при наступних обставинах .

26 липня 2010 року близько 10 години на пасовищі біля с. Калайденці Лубенського району Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка в цей день здійснювала випас череди корів громадян с. Калайденці , виникла сварка на ґрунті неприязнених стосунків. Під час сварки ОСОБА_1 умисно наніс декілька ударів руками в область тулубу потерпілої ОСОБА_2 , після чого штовхнув її , в наслідок чого остання впала на землю . В наслідок нанесення ударів та падіння потерпілій ОСОБА_2 , згідно висновку судово медичної експертизи від 6 грудня 2010 року № 540 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку,синців в області лівої вилочної кістки, по передній поверхні лівого плеча у середній третині, по передній поверхні правого плеча в нижній третині, садно в правій підлопаточній ділянці , які утворились від дії тупих предметів , а садно в правій підлопаточній ділянці при падінні потерпілої , і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоровя .

Допитаний в судовому засіданні , ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України не визнав повністю, і показав суду, що дійсно між ним та потерпілою 26 липня 2010 року близько 10 години на пасовищі біля с. Калейденці Лубенського району виникла сварка з потерпілою ОСОБА_2 на ґрунті неприязнених стосунків. Під час сварки , ОСОБА_2 відступилась та впала на землю. Він тілесних ушкоджень ніяких ОСОБА_2 не спричиняв. Не заперечує , що ОСОБА_2 могла отримати тілесні ушкодження внаслідок падіння на землю .

Однак, вина ОСОБА_1 в скоєному ним злочині передбаченому ст. 125 ч. 2 КК України підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2 , яка суду показала, що вона 26 липня 2010 року здійснювала випас людської череди корів на пасовищі біля с. Калайденці .Близько 10 години на пасовище приїхав на мотоциклі ОСОБА_1 який став з нею сваритись, з приводу на його думку невірного випасу корів. Під час сварки він декілька раз ударив її по тулубу та по голові , від чого вона впала на землю .З приводу отриманих тілесних ушкоджень, вона викликала карету швидкої допомоги , та зверталась в подальшому в органи міліції з приводу притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за заподіяння їй тілесних ушкоджень .

Показами свідка ОСОБА_3 , який суду показав , що 26 липня 2010 року він разом з дружиною ОСОБА_2 здійснювали випас людської череди корів на пасовищі біля с. Калайденці .Близько 10 години на пасовисько приїхав на мотоциклі ОСОБА_1 який став з його дружиною сваритись. Він бачив як ОСОБА_1 став бити дружину ОСОБА_2 по обличчю , після чого вона впала на землю. Коли він підбіг до них , то ОСОБА_1 припинив бити дружину і поїхав з пасовища .З приводу отриманих тілесних ушкоджень, дружині викликали швидку медичну допомогу де лікарі їй надавали допомогу .

Показами свідка ОСОБА_4, який суду показав , що 26 липня 2010 року йому зателефонувала невістка та повідомила , що його матір ОСОБА_2 побив мешканець с. Калайденці ОСОБА_1. Кали він приїхав додому то побачив матір яка лежала на ліжку побита та біля неї були медичні працівники. Від матері дізнався , що на пасовище приїхав ОСОБА_1 який вчинив сварку , та під час сварки бив її руками по голові та тілу , від чого вона впала на землю.

Крім цього вина ОСОБА_1 в скоєному ним злочині підтверджується :

- заявою потерпілої ОСОБА_2 від 26.07.2010 року, згідно якої вона прохає органи міліції притягти ОСОБА_1. до кримінальної відповідальності за умисне спричинення їй тілесних ушкоджень .

- висновком судово-медичної експертизи № 540 від 6.12.2010 року, згідно якої у потерпілої ОСОБА_2 Г.П. виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку,синців в області лівої вилочної кістки, по передній поверхні лівого плеча у середній третині, по передній поверхні правого плеча в нижній третині, садно в правій підлопаточній ділянці , які утворились від дії тупих предметів , а садно в правій підлопаточній ділянці при падінні потерпілої , і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя . ( а.с.28.)

- постановою про відмову в порушені кримінальної справи Лубенським МВ по даному факту від 29.07.2010 року , в якій зазначені обставини заподіяння ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 тілесних ушкоджень , та відсутності в діях ОСОБА_1 ознак злочину передбаченого ст.296 КК України .

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст.125 ч. 2 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного, ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Не визнання вини ОСОБА_1 в скоєному ним злочині ,суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину.

Обставин , що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 , суд не вбачає .

Обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 о , суд не вбачає .

Суд також враховує особу підсудного ОСОБА_1, який раніше не судимий , виключно позитивно характеризується за місцем помешкання .

Суд вважає за необхідне призначити покарання підсудному ОСОБА_1 не повязане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції передбаченої ст.125ч2 КК України .

Потерпілою по справі ОСОБА_2 заявлений до ОСОБА_1 цивільний позов про відшкодування їй моральної шкоди в розмірі 5000 (пять) тисяч гривень .

Спричинення їй моральної шкоди мотивувала тим, що отримавши тілесні ушкодження переносила фізичну біль, лікувалась, вимушена була неодноразово звертатись до лікаря, в органи МВС для захисту своїх прав , чим було порушено ведення її нормального способу життя.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_2 діями підсудного ОСОБА_1 спричинена моральна шкода , але в меншому розмірі і погоджується з її розміром в 2 000 гривень, а тому позов підлягає задоволенню.

По справі маються судові витрати по наданню юридичної допомоги потерпілій ОСОБА_2 в розмірі 1000 ( одна ) тисяча гривень , яка підлягає стягненню з підсудного ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 за ст. 125 ч. 2 КК України до штрафу в доход держави в розмірі 1000 (одного тисяча ) гривень .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду 2 000 (дві) тисячі гривень.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по наданню юридичної допомоги в розмірі 1000 ( одна ) тисяча гривень .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області в 15 добовий термін.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5