АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/272/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати його будь-якими особами.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про поновлення їм строку на оскарження ухвали слідчого судді, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у повному обсязі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначають, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без повідомлення власника майна ОСОБА_7 чи її представника, а про ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 дізналася лише 28 листопада 2017 року від її представника ОСОБА_8 , яка знайшла цю ухвалу випадково в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Стосовно ухвали слідчого судді, то власник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 вважають її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянти стверджують, що автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , дійсно використовувався ТОВ «Веджифрут» на законних підставах, а саме на підставі договору оренди транспортного засобу від 15 грудня 2015 року, укладеного із ФОП ОСОБА_7 . Крім того, автори апеляції наголошують, що власник майна ОСОБА_7 не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою та не має ніякого відношення до кримінального провадження № 0000032.

28 грудня 2017 року представник власника майна ОСОБА_8 надала до Апеляційного суду міста Києва повідомлення, що просить розглянути дану апеляційну скаргу без її участі та без участі власника майна ОСОБА_7 , при цьому зазначивши, що апеляційну скаргу вони підтримують в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді власник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 не пропустили, але їх апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів судового провадження, клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 30 жовтня 2017 року без виклику власника майна ОСОБА_7 чи її представника, копію ухвали слідчого судді власник майна не отримувала, а лише 28 листопада 2017 року остання дізналася про існування даної ухвали від її представника ОСОБА_8 , яка знайшла цю ухвалу випадково в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 29 листопада 2017 року представник ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , подала від себе та від імені своєї довірительки до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, власник майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 не пропустили п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, Київською місцевою прокуратурою № 4 міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування якого здійснюється СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Веджифрут» () у період із 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року, порушивши вимоги ПК України, незаконно занизили податок на прибуток підприємства у сумі 2789239 гривень, а також податок на додану вартість на суму 3439029 гривень, що підтверджується, в тому числі висновками акту № 12/26-15-14-07-01/38637551 від 07 лютого 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Веджифрут» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період із 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року», а також відповідними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими контролюючим органом за результатами проведення перевірки.

Загальна сума збитків з податку на прибуток та податку на додану вартість, завданих діями службових осіб ТОВ «Веджифрут» () бюджету держави, складає 6228268 гривень.

В ході досудового розслідування, зокрема, встановлено, що основними постачальниками товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Веджифрут» () протягом 2013 2016 років були ТОВ «Оптова база «Чай-Агропродукт» (), ПП «Фебрус» (), ТОВ «Екодит» (), ПП «Пайола» (), ПП «Ставр і К» (), ТОВ «Спред-Продакшн» (), ПП «Інком-Торг» (), ПП «Авалон-2» (), ПП «Фанди Бей» (), ПП «Варрант-М» (), ТОВ «Дайнекс» (), ПП «Вайтома» (), ПП «Гарде-Плюс» (), які мають ознаки фіктивності.

Інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ «Оптова база «Чай-Агропродукт» (), колишня назва «Оптовий Дім «Аркада», ТОВ «Екодит» (), теперішня назва ТОВ «Готліб ЛТД», входили до складу конвертаційного центру, під час обшуку офісу якого слідчими вилучені печатки вказаних товариств.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що засновник та директор ТОВ «Дайнекс» () громадянин ОСОБА_9 не має жодного відношення до діяльності вказаного товариства, оскільки створювалось воно ним на прохання сторонніх осіб без мети ведення реальної господарської діяльності, передбаченої статутом товариства.

Також рішенням слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_10 у справі № 295/11168/16-к встановлено, що слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області проведено обшуки за адресами розташування офісних приміщень «транзитно-конвертаційної групи», а саме: місто Херсон, вул. Торгова 37, місто Херсон, вул. Преображенська 32, кв. 5, місто Херсон, вул. Кості Хетагурова, 68, в результаті чого виявлено печатки, в тому числі ПП «СТАВРІК» (), ПП «ФАНДИ БЕЙ» (), ПП «ГАРДЕ-ПЛЮС» (), ПП «АВАЛОН-2» (), ПП «ВАЙТОМА» (), ПП «ВАРРАНТ-М» (), ПП «ПАЙОЛА» (), ПП «ФЕБРУС» ().

Досудовим розслідуванням встановлено, що офісне та складське приміщення ТОВ «Веджифрут» () протягом 2013 2017 років знаходилось за адресою: вул. Драйзера, буд. 1-А, місто Київ, де 18 серпня 2017 року було проведено обшук. За результатами проведеного обшуку вилучено речові докази, оглядом яких здобуто підтвердження факту конвертації службовими особами ТОВ «Веджифрут» () безготівкових коштів у готівку, а також ведення подвійного бухгалтерського обліку, що підтверджується відповідним протоколом огляду.

Окрім того, встановлено, що основним замовником товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Веджифрут» () протягом 2013 2016 років було ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» (), потужності якого знаходяться за адресою: Бориспіль-7, ДМА «Бориспіль», Бориспільський район, Київська область.

Згідно з листом ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» () за вих. № 1092 від 11 вересня 2017 року, доставка товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Веджифрут» () до ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» () здійснювалась, в тому числі на автомобілі «Mercedes», державний номер НОМЕР_1 .

Допитаний у кримінальному провадженні в якості свідка товарознавець ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» () громадянин ОСОБА_11 повідомив, що замовлення товарно-матеріальних цінностей, які ТОВ «Веджифрут» () поставляло на ТОВ «ДО ЕНД КО КИЇВ» (), протягом усього періоду взаємовідносин здійснював через особу на ім`я ОСОБА_12 , яка використовувала мобільний номер телефону НОМЕР_2 .

В матеріалах даного кримінального провадження містяться відомості, які свідчать про те, що мобільних номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється дружиною директора та засновника ТОВ «Веджифрут» () громадянина ОСОБА_13 .

Також встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який в період вчинення кримінального правопорушення використовувався ТОВ «Веджифрут» () для доставки товарно-матеріальних цінностей, 19 серпня 2014 року зареєстрований за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності. Крім вищенаведеного, встановлено, що даний автомобіль у теперішній час використовується для забезпечення доставки товарно-матеріальних цінностей товариствами, де здійснює трудову діяльність ОСОБА_7 , та засновником і службовою особою яких являється ОСОБА_13 , однак не перебуває на їх балансі.

Автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який в період вчинення кримінального правопорушення використовувався ТОВ «Веджифрут» () для доставки товарно-матеріальних цінностей та який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_7 , визнаний 24 жовтня 2017 року речовим доказом у кримінальному правопорушенні, про що винесено вмотивовану постанову.

30 жовтня 2017 року (датоване 25 жовтня 2017 року) прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони останній відчужувати його та передавати у користування будь-яким іншим особам.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року дане клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи це клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000032, про накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати його будь-якими особами, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно з огляду на те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, встановив належну мету, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати його будь-якими особами.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати його будь-якими особами, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для власника майна та інших осіб, а також забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на даний автомобіль, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати його будь-якими особами, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4