Справа № 364/755/17
Провадження № 1-кп/364/63/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , . (постанова прокуратури Київської області про зміну та призначення групи прокурорів від 11.09.2017 р.),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного 21.01.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщаниця Овруцького району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 172 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника Відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області 11.01.2016 р., перебуваючи у приміщенні цього Відділу Держземагенства, який знаходиться за адресою: вул. Цимбала Сергія, 44, смт Ставище, Київська обл., діючи умисно, в порушення вимог статті 43 Конституції України та статей 5, 36 Кодексу законів про працю України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і відсутність добровільної згоди (волі) ОСОБА_6 , не маючи на те законних підстав та грубо порушуючи порядок, незаконно, із особистих мотивів, звільнив останню із займаної посади головного спеціаліста бухгалтера Відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною першою статті 172 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину щиро розкаюється та шкодує, що вчинив цей злочин.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що 15.01.2014 р. його було призначено на посаду начальника Відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області, у період 16-17 січня 2014 року він з метою зміцнення власного авторитету зібрав колектив названого Відділу Держземагенства та, чувши раніше про можливість забезпечення певного психологічного впливу на працівників, зібрав з них написані ними заяви про їх звільнення без дат, у тому числі з потерпілої ОСОБА_6 , бесіди проводив з кожним працівником окремо. Ці заяви зберігалися в нього, і до 2016 року він їх не використовував. Проте 11.01.2016 р. було видано наказ про реорганізацію Відділу Держземагенства на Держгеокадастр, передбачалося скорочення

посад державних службовців. Тому з метою звільнення потерпілої ОСОБА_6 , яка в цей період хворіла, він скористався наявною в нього заявою ОСОБА_6 про її звільнення.

Захисником обвинуваченого в судовому засіданні 29.11.2017 р. подано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а також клопотання про недоцільність дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема письмових доказів та виклики і допиту свідків, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченим та його каяттям.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав зазначене клопотання його захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 172 КК України, у зв`язку з його дійовим каяттям, вибачився перед потерпілою в судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, просив закрити дане провадження у зв`язку з наявністю для цього передбачених статтею 45 КК України підстав, в тому числі каяття обвинуваченого, його сприяння розкриттю злочину в судовому провадженні шляхом визнання ним недоцільності дослідження всіх зібраних досудовим розслідуванням доказів, відсутність завданої ним внаслідок вчинення злочину шкоди, а також зважаючи на характеризуючі ОСОБА_4 дані, вчинення ним вперше злочину невеликої тяжкості.

Потерпіла ОСОБА_6 у судових засіданнях також ствердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, наслідки задоволення цього клопотання як закриття щодо ОСОБА_4 кримінального провадження розуміє.
Показання обвинуваченого та потерпілої, надані суду, є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він та потерпіла правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, заслухавши думку всіх присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження та роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, суд згідно з частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене і даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 незаконного звільнення працівника з роботи з особистих мотивів та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 172 КК України.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Піщаниця Овруцького району Житомирської області, громадянин України, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання виконкомом Ставищенської селищної ради Київської області (довідка від 21.02.2017 р. № 883/6) характеризується задовільно, скарг, зауважень і компрометуючих матеріалів щодо нього до селищної ради не надходило, має неповнолітню дитину на утриманні, раніше не судимий.

З огляду на наведене до обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких встановлених обставин суд, заслухавши обвинуваченого, висновок прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття провадження, взявши до уваги позицію потерпілої, яка також не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, перевіривши всі обставини, викладені у зазначеному вище клопотанні, і вирішуючи це клопотання, виходить з такого.

Відповідно до статті 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За роз`ясненням, викладеним у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (стаття 45 КК України) є обов`язковим та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду; відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК України; виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Водночас щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, а активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

При цьому Пленум Верховного Суду України у пункті 1 названої Постанови вказав на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, суд здійснює як під час судового розгляду справи, так і під час апеляційного і касаційного провадження. З огляду на це суд вважає, що активне сприяння розкриттю злочину можливе на будь-якій стадії кримінального провадження, зокрема і в суді першої інстанції, беручи до уваги також і приписи частини третьої статті 62 Конституції України, частини четвертої статті 17 КПК України щодо тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, та здійснення кримінального провадження, зокрема, на засадах змагальності (статті 7, 22 КПК України).
Згідно з положеннями статей 285, 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення судом у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність; якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається судом (пункт 1 частини другої статті 284 КПК України).
Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Зважаючи на усе викладене та переконавшись, що діяння, яке поставлено за провину обвинуваченому ОСОБА_4 , дійсно мало місце, воно містить склад злочину невеликої тяжкості за визначенням статті 12 КК України і ОСОБА_4 винен у його вчиненні, проте злочин вчинив вперше, раніше судимостей не мав, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, надавши суду покази, якими підтвердив вчинення ним злочину, передбаченого частиною першою статті 172 КК України, збитки його діями не заподіяні, вибачився перед потерпілою ОСОБА_6 , згоден на закриття кримінального провадження на підставі статті 45 КК України, так само як і потерпіла згодна на закриття провадження, суд, врахувавши позицію прокурора, дійшов до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню і обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись статтею 45 КК України, статтями 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений частиною першою статті 172 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 172 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі статті 45 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, внесене 21.01.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1