Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№126/2010

16 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючої - судді........ОСОБА_1,

суддів........ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з участю

прокурора........ОСОБА_4

адвокатів........

засудженого. . ................ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2009 року.

Цим вироком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2 під скелею, 24, раніше неодноразово судимий, останній раз Корольовським районним судом м. Житомира 14. 11. 2002 року за ст. 121 ч.І КК України на 5 років позбавлення волі; постановою Бердичівського міськрайсуду від 11.07.2005 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі Закону України Про амністію від 31.05.2005 року,

засуджений за ст.ст. 15ч.2, 186ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Згідно з вироком 22 серпня 2009 року о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та переслідуючи мету на повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у тролейбусі маршруту №15, який підїзджав до зупинки Привокзальний майдан в м. Житомирі, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_7, яка приготувалася до виходу та на своєму плечі тримала жіночу сумочку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 при виході потерпілої з салону тролейбуса штовхнув її, після чого своєю рукою з бокової кишені її сумки таємно повторно викрав належний останній мобільний телефон NOKIA 6270 вартістю 571 гривня 50 коп., з яким з місця злочину намагався втекти. Однак, потерпіла ОСОБА_7, виявивши відсутність телефону, зразу же запідозрила у викраденні ОСОБА_5, схопивши його за руку стала вимагати повернути мобільний телефон. ОСОБА_6, усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті, вирвався від неї і став тікати з викраденим, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, так як був затриманий потерпілою та іншими громадянами у сквері майдану Привокзальний у м. Житомирі.

В апеляції засуджений просить переглянути справу та скасувати вирок суду і справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що суд 1 інстанції неправильно кваліфікував його дії за кваліфікуючою ознакою повторність, так як у нього судимість за ч.І ст. 142 КК України погашена. Вказує, що справа проти нього сфальсифікована. Більшість його клопотань не розглядались судом. Не заперечує, що він підняв мобільний телефон, який лежав біля тролейбуса. Вказує, що відсутні докази того, що він був у стані алкогольного спяніння.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6, який підтримав свою апеляцію, заперечення прокурора проти апеляції, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи в апеляції про те, що дана кримінальна справа сфальсифікована необґрунтовані. Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна доведена дослідженими доказами у судовому засіданні, яким дана належна оцінка у вироку суду 1 інстанції. Істотних порушень кримінально-процесуального закону при проведенні досудового слідства та при розгляді справи судом не встановлено. Всі клопотання, які заявляв засуджений у судовому засіданні розглянуті судом 1 інстанції про що свідчить протокол судового засідання зауваження на який він не подавав.

Безпідставним є посилання в апеляції на те, що судимість у нього за ст.142 ч.І КК України (в редакції 1960 року) погашена.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 вироком Корольовського суду м. Житомира засуджений за ч.І ст.142 КК України ( в редакції 1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.1984 року умовно звільнений з місць позбавлення волі з обовязковим залученням засудженого до праці. Відповідно до п.5 ч.І, ч.3 ст.55 КК України ( в редакції 1960 року) судимість за ч.І ст. 142 КК України могла бути погашена 04.08.1989 році, але вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 19.10. 1988 року його знову засуджують на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років.

Постановою Ширяєвського суду Одеської області 13.08.1992 року ОСОБА_6 звільнено на підставі ст. 52 КК України ( в редакції 1960 року) на 3 роки 3 місяці 18 днів. Він відбув покарання за цим вироком 13.08.1997 року, а судимість могла б бути погашеною через 5 років згідно п.6 ч.І ст.55 КК України ( в редакції 1960 року) 13.08.2002 року якби 29.02. 2002 року ОСОБА_6 не вчинив злочин передбачений ст. 121 ч.І КК України, за що він вироком Корольовського районного суду м. Житомира засуджується до 5 років позбавлення волі, а звільняється з місць позбавлення волі на підставі акту амністії 11.07. 2005 року, відбувши реально 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Тому, відповідно до п.8 ст.89, п.3 ст.90 КК України судимість могла бути погашеною 11.07. 2011 року, але 22.08.2009 року він знову вчинив злочин, тобто перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.

Колегія суддів вважає, що суді інстанції допустився помилки, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину в стані алкогольного спяніння. Як встановлено з матеріалів досудового слідства, а саме з постанови про притягнення в якості обвинуваченого, обвинувального висновку, ОСОБА_6 не знаходився у стані алкогольного спяніння під час вчинення злочину (а.с.81,111,118). Прокурор у судовому засіданні змінила обвинувачення, вказавши про вчинення злочину засудженим в стані алкогольного спяніння, не навівши мотивів його зміни ( а.с. 158).

Суд також не обгрунтував належним чином своє рішення визнавши винним засудженого у вчиненні злочину у стані алкогольного спяніння та визнавши обтяжуючою обставиною покарання - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2009 року щодо нього змінити.

Виключити з фабули обвинувачення, яке визнано судом доведеним та з мотивувальної частини вироку вказівку про вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного спяніння, і як обставину, яка обтяжує його покарання.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді: