Справа № 520/8900/17
Провадження № 1-кп/520/946/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2017 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 від 16.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зарафшан, Бухарської області, Узбекистана, громадяна України, росіянина, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримані малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 16.04.2017 року, у денний час доби, при необмеженій видимості, приблизно о 11.30 годині, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «Chevrolet» , р. н. НОМЕР_1 , здійснював рух по крайній лівій смузі свого напрямку руху по проїзній частині вул. Маршала Жукова у Київському районі м. Одеси, з боку вул. Левітана в напрямку пр. Академіка Глушка, на якій організовано двосторонній рух, по три смуги руху у кожному напрямку руху, що поділені роздільною смугою, зі швидкістю 80-84 км/год. Відповідно до висновку судової транспортно трасо логічної експертизи №17- 1665 від 16.05.2017 року), що значно перевищує максимально допустиму швидкість руху у населених пунктах.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.3 ( «зебра», позначає нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо транспортних пригод), та дорожніми знаками 5.35.1; 5.32.2, 7.16 згідно Правил дорожнього руху України, розміщеного напроти буд. № 85 по пр. Маршала Жукова, обвинувачений ОСОБА_5 був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, та не переконався в безпеці продовження свого руху і у відсутності на вищевказаному пішохідному переході пішоходів, які мають перевагу в русі при переході проїзної частини по ньому.

Не обравши безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла безпечно керувати транспортним засобом та вчасно реагувати за зміною дорожньої обстановки, обвинувачений ОСОБА_5 при під`їзді до вказаного пішохідного переходу, не знизив своєчасно швидкість руху свого автомобіля аж до зупинки транспортного засобу та почав проїжджати пішохідний перехід не переконавшись при цьому, у відсутності на пішохідному переході пішохода, видимість якого була обмежена попутнім для нього траспортним засобом, що рухався з права від автомобіля «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , і для якого могла бути створена перешкода чи небезпека, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзду частину пр. Маршала Жукова, рухаючись по вказаному пішохідному переході, з права на ліво по ходу напрямку автомобіля «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів зовнішнього виростка великогомілкової кістки та голівки малогомілкової кістки лівої гомілки, синця області лівого колінного суглобу, садна потиличної області з права, синця лівої величної області, садна області лівого ліктьового суглобу, з якими була госпіталізована до КУ « Міська клінічна лікарня № 1», та які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1378 від 05.07.2017 року , відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 17-1861 від 16.05.2017, належним виконанням вимогп.п.12.4; 18.1 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля, «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 гарантовано мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.

Таким чином, водій ОСОБА_5 своїми діями допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 4.16 (а), 12.1, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 4.16 ПДР «Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 12.1 ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4 ПДР «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється о швидкістю не більше 60 км/год.»;

п. 18.1 ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до врегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні 11 вересня 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданої шкоди на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, в повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду, примирився з потерпілою ОСОБА_4 .

Обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно нього, оскільки ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після його вчинення щиро розкаявся, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілому збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 також заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , так як вони примирилися, вона не має претензій до обвинуваченого, який відшкодував їй завдані збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що заявлене клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 4 ст. 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.

Санкція ст. 286 ч. 1 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадяни або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого .
Згідно ст. 12 ч. 2 КК України даний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, примирився з потерпілою, цивільний позов по справі відсутній, завдана матеріальна та моральна шкода відшкодована.

За вказаних обставин суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_5 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46 КК України, 284 ч. 2, 286, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 від 16.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , закрити.

Зняти арешт з автомобіля «Chevrolet», р. н. НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_6 та вважати повернутим за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1