Провадження № 1-кс/243/1117/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов'янська скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001165 від 27 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 383 КК України; ч.1 ст. 384 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Слов`янського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_3 зі скаргою, на постанову старшого слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 обґрунтовує вимоги скарги тим, що старший слідчий СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майор поліції ОСОБА_5 необгрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_6 не вчиняла відносно неї кримінальне правопорушення передбачене ст. 383 КК України, та що відсутнє завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_3 будь - якого злочину. Вказує, що факт того, що ОСОБА_6 звинувачувала її у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується її поясненнями під своїм іменем під час допиту у першому слідчому відділі та протоколом одночасного допиту.

Зазначає, що слідчим не були виконані чисельні доручення прокурора, а саме 1) не отримано відповідь на запит щодо руху громадського транспорту з квітня по липень 2014 року біля блок посту на вулиці Гончарній; 2) не було отримано відповідь на запит по факту того, чи був приварений вагон на залізничному переїзді в с. Андріївка; 3) не було проведено в повній мірі одночасного допиту ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , оскільки допит було перервано та не відновлено, 4) слідчим ОСОБА_5 було направлено доручення до м. Харкова чи знаходилася ОСОБА_8 у громадянки ОСОБА_9 , однак відповіді не має; 5) був проведений допит прокурора ОСОБА_10 , однак не був проведений одночасний допит прокурора ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищезазначеними обставинами вважає зазначену постанову слідчого незаконною і такою, що винесена не з підстав передбачених ст. 284 КПК України, а тому просить вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи своєї скарги підтримала та наполягала на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_4 у ході судового розгляду заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_3 , однак не спростувала доводи скаржника, щодо невиконання слідчим Слов`янського ВП доручень прокурора, зокрема не спростувала відсутність відповідей на запити щодо щодо руху громадського транспорту з квітня по липень 2014 року біля блок посту на АДРЕСА_1 та привареного вагону на залізничному переїзді в с. Андріївка. Також не спростувала факт відсутності інформації щодо того чи знаходилася ОСОБА_8 у громадянки ОСОБА_11 в м. Харкові. Не спростувала інформацію, щодо переривання одночасного допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також не проведення одночасного допиту прокурора ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Вислухавши сторін, вивчивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідність до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що 17 листопада 2017 року постановою старшого слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0001165 від 27 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 383 КК України; ч.1 ст. 384 КК України на підставі ст. 284 ч.1 п. 2 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про скасування зазначеної постанови слідчого, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження,оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. ("Алексахін проти України" п.55).

Під час судового засідання було достовірно встановлено, та не спростовано прокурором, що слідчим не було здійснено ряд процесуальних дій про які заявляє заявник ОСОБА_3 , від яких залежав результат проведеного досудового розслідування, а саме не отримано відповідь на запит щодо руху громадського транспорту з квітня по липень 2014 року біля блок посту на вулиці Гончарній; не було отримано відповідь на запит по факту того, чи був приварений вагон на залізничному переїзді в с. Андріївка; не було досконало та в повній мірі проведено одночасного допиту ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , 4) не отримано відповідь на доручення до м. Харкова чи знаходилася ОСОБА_8 у громадянки ОСОБА_11 ; 5) не був проведений одночасний допит прокурора ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що виконання вищевказаних процесуальних дій має вагоме значення в рамках рослідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яка може бути оскаржена в порядку КПК України.
Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення
ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
Слідчий суддя вважає, що слідчій ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження не вичерпав всі існуючи можливості щодо збирання та дослідження доказів, та провів не всі необхідні слідчі дії.
Зазначене вказує на не обґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, тобто слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення, що в своїй сукупності доводить перед слідчим суддею обґрунтованість вимог заявника, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0001165 від 27 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 383 КК України; ч.1 ст. 384 КК України задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 17 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001165 від 27 квітня 2016 року скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1