Справа № 308/1741/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003440 від 10.12.2017 року, погоджене прокурором, про надання дозволу на затримання :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , відповідно ст.89 КК України такого, що вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, - з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0003440 від 10.12.2017, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 , приблизно влітку 2017 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, вступив в організовану ОСОБА_6 стійку злочинну групу, з метою незаконного збагачення та самоутвердження в кримінальному оточенні ОСОБА_6 , шляхом вчинення на території Закарпатської області злочинів проти власності, волі, честі та гідності особи та інших злочинів, до складу якої увійшли разом з ним як виконавці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Так, ОСОБА_5 , діючи в складі організованої ОСОБА_6 злочинної групи, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно, з метою втілення розробленого ОСОБА_6 злочинного плану в реальність, спрямованого на незаконне збагачення та самоутвердження в кримінальному оточенні шляхом вчинення злочину проти волі, честі та гідності особи, відповідно до розподілу ролей кожного учасника злочинної організованої групи та визначених функцій, маючи на меті викрасти та незаконно позбавити ОСОБА_12 волі, 09.12.2017 року, в період з 22:00 по 23:00 год., для отримання інформації про точне місце проживання потерпілого, на автомобілі «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснив виїзд у м. Ужгород на вулицю Харківську та з`ясував, що на вказаній вулиці наявний лише один багатоквартирний будинок - АДРЕСА_3 , а тому були зроблені висновки, що ОСОБА_12 та імовірно ОСОБА_13 проживають саме в даному будинку. При спільних зустрічах та підготовці до вчинення злочину 09.12.2017 року та зранку 10.12.2017 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , обговоривши та розподіливши функції кожного при вчиненні злочину, обрали місце засідки для його вчинення подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , а також спланували рух для під`їзду та від`їзду з місця злочину.

Продовжуючи планування вчинення злочину, ОСОБА_6 разом із іншими учасниками злочинної групи дійшли змови щодо необхідності стеження за будинком потерпілого та здійснення його викрадення 10.12.2017 року в той час, коли він буде виходити із під`їзду будинку. З метою полегшення вчинення злочину та подолання імовірного опору потерпілого, ОСОБА_8 заздалегідь підготував пістолет «Форт 12Р», ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заздалегідь підготували металеві складні ножі, а невстановлені особи з числа ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 два пістолети «STALKER 917».

Керуючи організацією та підготовкою до вчинення злочину, ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 для поїздки до місця проживання ОСОБА_12 , відслідковування та здійснення його викрадення автомобіль «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває в його користуванні та зареєстрований за його дружиною ОСОБА_16 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 надав автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває в його користуванні та зареєстрований за його колишньою дружиною ОСОБА_17 .

Таким чином, 10.12.2017 року близько 8 години 05 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на автомобілі «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на автомобілі «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , діючи узгоджено із іншими членами групи з метою вчинення спланованого злочину заздалегідь прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_3 та відслідковували момент виходу ОСОБА_12 із під`їзду вказаного будинку.

10 грудня 2017 року о 10 години 40 хвилин, в той час, коли ОСОБА_12 вийшов із під`їзду власного будинку та сів до належного йому автомобіля марки «Merсedes E200», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи в складі організованої ОСОБА_6 групи з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , перекрили рух потерпілого на автомобільній дорозі в житловій зоні поряд із будинком №19, що по вул. Харківській в м. Ужгороді, а ОСОБА_18 автомобілем «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , заблокував автомобіль потерпілого із заду, після чого всупереч волі потерпілого, із застосуванням фізичного насильства, що полягало в стисканні шиї останнього, заламуванні рук, нанесенні ударів руками та ногами в різні частини тіла, а також погрожуючи застосуванням зброї, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 незаконно позбавили його волі, що полягало в поміщенні потерпілого ОСОБА_12 із належного йому автомобіля до транспортного засобу марки «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , заблокували вихід із автомобіля та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно, всупереч волі ОСОБА_12 перемістили його з одного місця до іншого, чим самим обмежили надані йому Конституцією України права на повагу до волі, а також права на свободу в частині вільного пересування особи.

Внаслідок протиправної спільної умисної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_12 був викрадений та у період із 10 год. 45 хв. 10.12.2017 року незаконно утримувався та переміщувався в салоні автомобіля «Mercedes Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому він не бажав перебувати до моменту затримання членів організованої групи та визволення потерпілого працівниками поліції, що мало місце на вул. Собранецькій в м. Ужгороді о 11 год. 00 хв. 10.12.2017 року.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у викраденні та незаконному позбавленні волі людини, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у складі організованої злочинної групи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 3 ст. 146 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Окрім цього, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема вироком суду від 02.03.2010 р. він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, однак на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин, таким чином є ризики того, що ОСОБА_5 зможе і надалі продовжувати злочинну діяльність, вчинити й інші кримінальні правопорушення. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти волі, честі та гідності особи, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду злочинів, тому існують ризики і в тому, що він особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань.

З урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, фактів його притягнення до кримінальної відповідальності раніше, сторона обвинувачення вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 21.02.2018 року слідчим, за погодженням з прокурором, подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

При цьому слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування на даний час, оскільки на неодноразові виклики він не з`являється та не повідомляє про причину своєї неявки. Про інтерес правоохоронних органів у зв`язку із підозрою у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення йому відомо, адже 05.02.2018 року після підписання повідомлення про підозру і до його вручення ОСОБА_5 покинув місце проживання та реєстрації. 05.02.2018 року у порядку ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.1, ч.2 ст.135, ч.1 ст.136 КПК України письмове повідомлення про підозру разом із повісткою про виклик надіслано поштою за місцем проживання ОСОБА_5 , додатково направлено копію повідомлення про підозру із повісткою за місцем реєстрації ОСОБА_5 , однак він за викликом не з`явився, а відомості про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, відсутні. Таким чином, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , як цього вимагає ч.1 ст.42 КПК України. 13.02.2018 року оголошено розшук ОСОБА_5 .

Про поінформованість ОСОБА_5 щодо інтересу до нього правоохоронних органів може свідчити і той факт, що іншим п`ятьом співучасникам та їх захисникам вручено повідомлення про підозру, де фігурує прізвище ОСОБА_5 , як учасника злочинної групи. Одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання буде і надалі переховуватися від правоохоронних органів, зможе незаконно впливати на потерпілого, свідка чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, думку прокурора, дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Положеннями ст.189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, який вчинено в складі організованої групи із застосуванням зброї, що супроводжувався насильством над потерпілим, обмеженням його прав і свобод, порушенням впорядкованого функціонування суспільних відносин. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0003440 від 10.12.2017 року; протоколом огляду місця події від 10.12.2017 року, в якому зафіксована присутність підозрюваних та потерпілого біля автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , після його зупинки працівниками поліції, вилучена зброя виконавців злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , а також протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 про насильне затягування його до автомобіля «Mercedes-Benz Gelandewagen», д.н.з. НОМЕР_2 , чотирма особами, які затримані, а також про участь у події іншого автомобіля - «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який перегородив його рух на початку кримінального правопорушення; показаннями потерпілого ОСОБА_12 про перебування в барі «Маямі» 09.12.2017 року напередодні кримінального правопорушення особи - «Жені Білого» ( ОСОБА_19 ) та конфлікт Жені із ОСОБА_13 (другом ОСОБА_12 ); показаннями потерпілого про те, що підозрювані під час незаконного його позбавлення волі з`ясовували місце знаходження ОСОБА_20 , з яким напередодні був конфлікт із ОСОБА_21 ; протоколами допитів свідків та очевидців викрадення ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які підтверджують насильне викрадення потерпілого та участь у події двох автомобілів, злагоджену роботу осіб із обидвох автомобілів; протоколом огляду виявленого після події в Мукачівському районі автомобіля «Toyota Land Cruiser, 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлені копії паспортів ОСОБА_5 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 , вилучено сліди пальців рук та іншими матеріалами кримінального провадження.

З долучених до клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, на неодноразові виклики слідчого він не з`являється та не повідомляє про причину своєї неявки. Про інтерес правоохоронних органів у зв`язку із підозрою у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення йому відомо, адже 05.02.2018 року після підписання повідомлення про підозру і до його вручення ОСОБА_5 покинув місце проживання та реєстрації.

05.02.2018 року у порядку ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.1, ч.2 ст.135, ч.1 ст.136 КПК України письмове повідомлення про підозру разом із повісткою про виклик слідчим надіслано поштою за місцем проживання ОСОБА_5 , додатково направлено копію повідомлення про підозру із повісткою за місцем реєстрації останнього, однак він за викликом не з`явився, а відомості про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, відсутні.

Факт вчинення слідчим дій, спрямованих на вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру та виклик його до слідчого для здійснення слідчих дій, стверджується наявними в матеріалах справи повістками про виклик до слідчого на 08.02.2018 року, 12.02.2018 року, 21.02.2018 року, про відправлення поштової кореспонденції, в якій містилося повідомлення про підозру та повістка від 05.02.2018 року, повідомлення засобами зв`язку, що засвідчується рапортом слідчого, вручення під розписку письмового повідомлення про підозру сільському голові с. Негрово, де зареєстрований ОСОБА_5 .

Таким чином, на думку суду, на виконання вимог зазначених вище статей, органом досудового розслідування вжито всіх заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , як цього вимагає ч.1 ст.42 КПК України, а тому приходжу до висновку,що ОСОБА_5 має статус підозрюваної особи.

Послідовність вчинених слідчим дій, у зв`язку з неможливістю подальшого розслідування по справі, стали наслідком оголошення ОСОБА_5 в розшук, що стверджується наявною в матеріали справи постановою від 13.02.2018 року та звернення до суду з даним клопотанням та з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, рішення по якому ухвалено окремим процесуальним документом.

З урахуванням наведених вище обставин та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 злочину, який йому інкримінується органом досудового розслідування, з врахуванням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення зазначеного клопотання та надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 188, -190, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , відповідно ст.89 КК України такого, що вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України - з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 190 КПК України хвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1