Номер провадження: 11-сс/785/539/15
Номер справи місцевого суду: 523/5587/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 08.04.2015 р., якою до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОСОБА_10 , погоджене з прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_11 та застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області строком на 60 днів з моменту затримання, тобто з 06.04.2015 р. до 04.06.2015 р.

Слідчий суддя, мотивуючи ухвалу, вказав, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_9 не спробує переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини:

- слідчий суддя, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не врахував при винесенні ухвали, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Одесі, за яким зареєстрований, одружений, має малолітню дитину, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, особисто звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин, всебічно сприяє розслідуванню по справі;

- прокурор не надав слідчому судді жодного доказу на підтвердження ризиків, вказаних в клопотанні слідчого, та не обґрунтував неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

- окрім того, слідчий суддя не звернув уваги на той факт, що при затриманні ОСОБА_9 слідчим були порушені вимоги КПК України, оскільки підозрюваного не застали під час вчинення злочину, безпосередньо після вчинення злочину очевидці не вказували на нього, як на особу, що вчинила злочин, оскільки очевидців не було, та не було жодної сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що саме ОСОБА_9 щойно вчинив злочин, тому останній не міг бути затриманий без ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя повинен був звільнити позбавленого свободи ОСОБА_9 ..

Посилаючись на викладене вище, захисник просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказала, що оскаржувана ухвала через невиправдану суворість є незаконною та безпідставною, оскільки на даний час неможливо зробити висновок про обґрунтованість підозри саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки не з`ясовані та не вказані в повідомленні про підозру мотиви вчинення злочину, та, окрім того, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, а саме добровільно вказав на місце його вчинення та видав пістолет, має постійне місце проживання, в нього є дружина та малолітня дитина, що вказує на міцність соціальних зв`язків, він не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки.

У зв`язку викладеним захисник просила ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Апеляційний суд вважає доводи захисника ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя не врахував, що прокурор не надав жодного доказу на підтвердження ризиків, вказаних в клопотанні слідчого, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, існує достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: протокол допиту потерпілого від 06.04.2015 р. (а.п. 4-7), протокол допиту свідка ПіП від 06.04.2015 р. (а.п. 8-11), протокол допиту підозрюваного від 06.04.2015 р. (а.п. 30-32), протокол проведення слідчого експерименту від 06.04.2015 р. (а.п. 33-36).

В клопотанні слідчий вказав достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та послався на докази наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_8 щодо того, що на даний час неможливо зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки не з`ясовані та не вказані в повідомленні про підозру мотиви вчинення злочину, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути враховані у зв`язку з тим, що на теперішній час триває досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході якого органи досудового розслідування зобов`язані, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КК України, встановити мотив вчинення крмимінального правопорушення, що впливає на кваліфікацію дій підозрюваного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а саме показань підозрюваного ОСОБА_9 , конфлікт між ним та загиблим виник у зв`язку з не поверненням останньому великої суми коштів в іноземній валюті, тому органам досудового розслідування необхідно перевірити наявність в діях підозрюваного ОСОБА_9 корисливого мотиву.

Доводи захисників щодо того, що слідчий суддя не врахував всіх обставин при винесенні ухвали, є частково обґрунтованими, однак такими, що не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді з наступних підстав.

Дійсно, слідчим суддею не було враховано того, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Одесі, за яким зареєстрований, одружений, має малолітню дитину, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, а також сприяє розкриттю злочину.

Однак, не дивлячись на наявність зазначених обставин, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, офіційно ніде не працевлаштований, тому існують обґрунтовані ризики того, що він спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити необхідні для встановлення обставин злочину докази, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Щодо тверджень захисту про видачу підозрюваним ОСОБА_9 знаряддя злочину, а саме пістолету, що на думку захисту виключає ризик його знищення, апеляційний суд вважає їх передчасними, оскільки на теперішній час органом досудового розслідування достоменно не встановлено, що саме цей пістолет є знаряддям вчинення вбивства ОСОБА_15 , тому вважає, що ризик знищення знаряддя та слідів злочину наявний.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя не звернув уваги на той факт, що при затриманні ОСОБА_9 слідчим були порушені вимоги КПК України, апеляційний суд вважає такими, що не підлягають розгляду, оскільки оцінка законності затримання виходить за межі компетенції апеляційного суду та може бути здійснена лише при розгляді кримінального провадження по суті судом 1-ої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_9 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2015 р., якою до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4