АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/3106/17 Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/236/18 ОСОБА_1
категорія: застсоування амністії Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 березня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
за участі прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 08.11.2017 року про відмову в застосуванні ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Іллічівськ, раніше судимого:
-7 листопада 2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76, 69, 104 КК України з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2014 року до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-28 серпня 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
- 20 січня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 296 ч. 2, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано попереднє ув`язнення з 20 січня 2016 року по 12 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_8 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав, що ОСОБА_8 відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 296 ч. 2 КК України, а тому він не є суб`єктом ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як засуджений за тяжкий злочин.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі захисник засудженого просить ухвалу суду скасувати, застосувати до ОСОБА_8 положення вказаного Закону, посилаючись на те, що ОСОБА_8 востаннє засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відбув ? призначеного покарання, отже є суб`єктом вказаного Закону, на якого поширюються положення ст. 3.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в її задоволенні, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 раніше судимий:

1.28 серпня 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
2. 20 січня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 296 ч. 2, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Отже, в теперішній час ОСОБА_8 відбуває покарання як за ч. 2 ст. 296 КК, так і невідбуту частину покарання за ст. 186 ч. 2 КК України, яку приєднано до призначеного за ч. 2 ст. 296 КК покарання на підставі ст. 71 КК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, покарання за яким, в тому числі, наразі відбуває ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив захиснику засудженого в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 положень ст. 3 Закону «Про амністію у 2016 році», а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 08.11.2017 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_8 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо Касаційного кримінального суду Верховного Суду України протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_3