Справа №: 343/1239/17
Провадження №: 1-кп/0343/119/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

потерпілої- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 01.07.2017 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старий Мізунь, Долинського району Івано-Франківської області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не працюючої, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 відкрито викрала чуже майно.
Злочин вчинено за наступних обставин.
Обвинувачена 30.06.2017 року близько 10.33 год., перебуваючи на сходовій площадці 2-го поверху під`їзду будинку за місцем свого проживання, побачила сусідку ОСОБА_6 з гаманцем в руках, і в цей час в неї виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 30.06.2017 року, близько 10.33 год., перебуваючи у вищевказаному приміщенні, з метою особистого збагачення і корисливих мотивів, відкрито викрала гаманець з грошима з рук ОСОБА_6 , з якого в присутності потерпілої вийняла 800 гривень та, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, довела свій злочинний умисел до кінця, завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 800,00 гривень.
ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнала, пояснила, що до таких дій її спонукало скрутне матеріальне становище, у вчиненому щиросердечно розкаюється та просить суворо не карати.Просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році", наслідки застовування якої їй відомі.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила про те, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, всі збитки нею відшкодовані, просила суворо не карати.
Оскільки обвинувачена в судовому засіданні вину визнала та дала суду показання, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даному кримінальному провадженню, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.1 КК України, оскільки вона відкрито викрала чуже майно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом"якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що по місцю проживання вона характеризується позитивно, скарг на її поведінку в Старомізунську сільську раду не поступало, на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не знаходиться.
Згідно доповіді Долинського міськрайонного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про обвинувачення ОСОБА_5 вбачається, що вона проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 . Народила двох дітей, які перебувають у дитячому будинку. Депутатом сільської ради не являється, участі у підготовці досудової доповіді не брала. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченої можлививе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.1 ст.186 КК України , має на утриманні 2 малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2011 року та серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2009 року, в яких матір"ю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 .
Обвинувачена раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів які не є тяжкими чи особливо тяжкими. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила 30.06.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин, суд вважає, що на ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_5 не заперечує проти застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, наслідки застосування цього закону їй зрозумілі, а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальних витрат не понесено. Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: футболку чорного кольору, футболку чорного кольору на бретельках, бриджі білого кольору,штани чорного кольору, майка білого кольору, кофта світло-бірюзового кольору, спідниця чорного та білого кольорів, шорти білого кольору, плаття бірюзового кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових докахів Долинського ВП,- повернути законному володільцю ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: