Справа № 549/181/18
Провадження № 1-кс/549/78/18
УХВАЛА

17 квітня 2018 року смт. Чорнухи

Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого слідчого відділення Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 розглянувши клопотання цього слідчого в кримінальному провадженні №0000034 від 13.02.2018 року погоджене з прокурором Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнухи Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст.162 КК України,

встановив:

16.04.2018 року слідчий СВ Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Чорнухинського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що 11 лютого 2018 року близько 10 години, ОСОБА_5 прибув до господарства гр. ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з метою з`ясування обставин стосовно повернення ОСОБА_7 боргу. Підійшовши до будинку ОСОБА_5 побачив у дверному пройомі вхідних дверей будинку гр. ОСОБА_7 .. Діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла, ОСОБА_5 незважаючи на присутність поряд власника будинку ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла й усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, без будь якого дозволу через вхідні двері будинку, які були не зачиненні проникнув до середини будинку.

Своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 162 КК України.

11 лютого 2018 року близько 10 години, ОСОБА_5 ,знаходячись у кімнаті зали жилого будинку, належного ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з останньою у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливою метою, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Fly» моделі «FS509 NIMBUS 9" чорного кольору належного ОСОБА_7 , після чого із вказаним мобільним телефоном покинув вказане господарство.

Своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 186 КК України.

За даним фактом 13.02.2018 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК Українита за № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Слідчий звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та погрожуючи впливати на свідків та потерпілу, тому виникла необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що взяв телефон у потерпілої з метою повернення останньою боргу. Зазначив також, що на виклики слідчого завжди з`являвся, на ОСОБА_7 ніяким чином не тиснув і не залякував її, не перешкоджає проведенню досудового розслідування, кримінальні правопорушення раніше не вчиняв.

Захисник ОСОБА_6 заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК. Також зазначив , що підозрюваний ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивної сторони, має стійки соціальні зв`язки, власне помешкання, автомобіль та не збирається переховуватись від слідства.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила той факт, що вона дійсно заборгувала підозрюваному 450 грн. та те, що ОСОБА_5 взяв , належний їй телефон, і обіцяв повернути після повернення нею боргу. Також зазначила, що ОСОБА_5 на чинив тиску на неї, не залякував її. Крім того, вказала, що в приміщенні Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області нею була написана заява, в якій вона зазначила, що претензій до ОСОБА_5 не має.

Розглянувши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що слідчим відділом Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2018 року за №0000034 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 162КК України таза № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
06.03.2018 року ОСОБА_5 за ч.1 ст.162 та ч.1 ст 186 КК України було повідомлено про підозру.
Прокурором Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 14.03.2018 матеріали досудового розслідування вищевказаних кримінальних проваджень були об`єднані в одне провадження під єдиним №0000034.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного мотивована тим, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати та здійснювати тиск на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджуєтсья на думку слідчого, обставинами вчинення злочинів, в яких він підозрюється.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується наявності ризиків, зазначених у клопотанні, то вони слідчим та прокурором не доведені та суду не надано належних доказів про спробу тиску на свідків або потерпілу з боку підозрюваного, як і доказів перешкоджання ним досудовому розслідуванню будь-яким іншим чином.
Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень слідчого, потерпілої та самого підозрюваного, ОСОБА_5 вчасно з`являється за викликом до слідчого, не перешкоджає проведенню досудового розслідування, не впливає на потерпілу та свідків.

При обранні запобіжного заходу не може враховуватись тільки тяжкість вчиненого злочину. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

В порушення вимог ст. 184 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у його клопотанні без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

У відповідності до вимог чинного законодавства суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: