Справа № 635/7128/17
Провадження № 1-кп/635/519/2018
У Х В А Л А
21 лютого 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор - ОСОБА_3 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який надійшов 01 грудня 2017 року від Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2018 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 березня 2018 року включно.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 ніде не працює, законних джерел заробітку не має, у зв`язку з чим може вчинити інші правопорушення, з метою отримання матеріальної вигоди, а також, перебуваючи на іспитовому строку, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Крім того, ОСОБА_4 раніше був судимий. Також прокурор ОСОБА_3 зазначив, що обвинувачений зареєстрований за межами Харківської області, а саме: у м. Горлівка, Донецької області, тимчасово проживає у Харківському районі Харківської області, в смт. Безлюдівка, тому існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, свідки та потерпілий по кримінальному провадженню теж проживають у смт. Безлюдівка, тому існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_4 , при розгляді клопотання прокурора поклався на розсуд суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, свідчать про його суспільну небезпеку. Максимальна санкція інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , доведені прокурором та продовжують існувати, а також враховує ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, є триваючими, та виправдовують тримання особи під вартою.
Даних, що ОСОБА_4 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО суду не надано.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні належні правові підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а відтак строк тримання під вартою останнього слід продовжити строком до 60 днів, тобто до 21 квітня 2018 року включно.

Керуючись ст. ст. 183, 314 - 315 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 21 квітня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1