АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 612/895/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1310/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, українця, на військовому обліку не перебуває, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Близнюківським районним судом Харківської області 25.05. 2016 року за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначено покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено на тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань ( № 27),

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислений з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 20 лютого 2017 року, із зарахуванням часу перебування під вартою в час відбуття покарання, при цьому враховувати вимоги ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одна ) грн. 84 коп.

Доля речових доказів вирішена в прядку ст.. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливого мотиву, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, 02 вересня 2016 року, близько 23 год. 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні дачного будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку ТV- тюнера торгової марки «Eurosky», модель «ES -4050» та пульту дистанційного керування до цього тюнеру, які належать ОСОБА_8 , вартістю 391 грн. 33 коп.

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 391 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та знизити призначене йому покарання.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що він щиросердечно розкаявся, вибачився перед потерпілим.

Крім того він є сиротою, вчинив кримінальне правопорушення у молодому віці.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши, що ним скоєно злочин середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, визнано його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, стан здоров`я, в тому числі із урахуванням якого він не має стабільних заробітків, відсутність у потерпілого претензій щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, судом зазначено, що наведені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, встановлені у санкції ч.2 ст. 185 КК України, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Обставиною, яка обтяжує покарання визнано рецидив злочину.

Крім того, судом з достатньою повнотою досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлено, що він громадянин України.

Має матір та сестер, які зареєстровані за місцем його проживання але фактично проживають за іншою адресою.

На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та військовому обліку не перебуває. За місцем фактичного проживання та реєстрації характеризується позитивно.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1356 від 22.12. 2016 ОСОБА_7 виявляє риси емоційно-нестійкого розладу особи. Може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними

Крім того, ОСОБА_7 25 травня 2016 року засуджений Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

З 30.06. 2016 ОСОБА_7 перебуває на обліку в Близнюківському РВ кримінально- виконавчої інспекції УДПтС України в Харківській області(а.п.55).

Відтак, він будучи раніше засуджений за вчинення двох тяжких злочинів один із яких корисливий (ч.3 ст. 185 КК України) в період іспитового строку знову вчинив злочин.

Врахувавши ці дані, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі та призначив йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднавши покарання за попереднім вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 25.05.2016 року.

Таким чином, судом першої інстанції враховані усі обставини, на які обвинувачений ОСОБА_7 посилається в апеляційній скарзі як на підставу пом`якшення йому покарання.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) належить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2017 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий -

Судді -