Справа № 355/95/16-к
Провадження № 1-кп/355/26/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю потерпілого ОСОБА_7

за участю обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Баришівка скаргу

захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000046, за обвинуваченням ОСОБА_8

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 , який на підставі договору про надання правової допомоги здійснює захист прав ОСОБА_8 , в підготовчому судовому засіданні звернувся до суду зі скаргою на дії, рішення та бездіяльність слідчого, прокурора в порядку, передбаченому ч. 2-3 ст. 303 КПК України, які не могли бути предметом оскарження слідчому судді.

Скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що нібито він 22.01.2016 року близько 12 години в приміщенні будинку АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків із дружиною ОСОБА_9 з приводу вживання нею алкогольних напої та неналежним доглядом за дітьми виникла словесна сварка. Під час цієї сварки ОСОБА_8 наніс декілька ударів ОСОБА_9 по обличчю та іншим ділянкам тіла, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла.

Захисник вважає, що 25.01.2016 року в 11 годин 30 хвилин працівники Бришівського відділу поліції незаконно затримали ОСОБА_8 , незаконно позбавили його волі, утримуючи в приміщенні колишньої бані на території Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області до 09 години 00 хвилин 27.01.2016 року з метою примусити його до дачі показань. В поданій скарзі захисник зазначає, що під час цього незаконного затримання до ОСОБА_8 застосовувались катування в тому, що йому не давали спати, води та їжі, позбавили права на захист, утримуючи в приміщенні колишньої бані. Також під час цього незаконного затримання ОСОБА_8 повідомлено про підозру, 25.01.2016 року його допитано як підозрюваного без участі захисника, чим вважає порушено його право на захист. 26.01.2016 року працівники поліції провели з його участю слідчий експеримент без участі захисника. Скаргу захисник мотивує також тим, що в період з 25.01.2016 року по 27.01.2016 року ОСОБА_8 був затриманий із порушенням вимог закону та перебував під психологічним тиском працівників поліції, до нього застосовувались катування з метою примусити до дачі показань. Але протокол затримання при цьому не складався, участь захисника у зазначених слідчих та процесуальних діях не забезпечено. Посилаючись на порушення норм КПК України, Конституції України та норм міжнародного права, в поданій скарзі просив визнати рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо затримання ОСОБА_8 в період з 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання та не забезпечення права на захист неправомірними та незаконними, визнати в цей період порушення його права на захист та зобов`язати слідчого скласти протокол затримання ОСОБА_8 в 11 годин 30 хвилин 25.01.2016 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подану скаргу, вважає, що в порушення вимог КПК України ОСОБА_8 незаконно утримувався працівниками Баришівського відділу поліції в період з11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання та не забезпечення права на захист при здійсненні з ним в цей період ряду слідчих дій. Просив скаргу задоволити та визнати рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо затримання ОСОБА_8 у вказаний період без складання протоколу затримання та не забезпечення права на захист неправомірними та незаконними, визнати в цей період порушення його права на захист та зобов`язати слідчого скласти протокол затримання ОСОБА_8 в 11 годин 30 хвилин 25.01.2016 року. На обґрунтування своєї позиції захисник ОСОБА_4 надав детальні письмові пояснення, які приєднані до матеріалів даного кримінального провадження.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали подану скаргу захисника ОСОБА_4 на дії, рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо незаконного затримання ОСОБА_8 працівниками Баришівського відділу поліції в період з11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання та не забезпечення права на захист, просили її задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав подану скаргу та теж просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в задоволенні скарги на дії, рішення та бездіяльність слідчого, прокурора просила відмовити. Зазначила, що прокуратурою Київської області по даному факту проводилася перевірка, винесена відповідна постанова про закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав позицію прокурора стосовно вимог даної скарги, в задоволенні її просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників даного судового провадження та дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.
Відповідно до ч.4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст.. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Законодавчо порядок затримання особи без ухвали слідчого судді визначений статтями 207-213 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цьог о Кодексу:1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.
Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобовязаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
При розгляді даної скарги судом встановлено, що 25.01.2016 року близько 11 години 30 хвилин за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 , де проводилися приготування до похорону ОСОБА_9 , приїхали два працівники Баришівського відділу поліціїПереяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області на службовому автомобілі марки Шкода із службовими синіми номерами, з яких майор ОСОБА_10 був у цивільному одязі, а інший у форменному одязі. Майор ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_8 проїхати з ними до Баришівського відділу поліції по факту смерті його дружини. По приїзду до відділу поліції, він особисто в приміщенні свого кабінету опитав ОСОБА_8 , особисто написав пояснення на виконання доручення слідчого ОСОБА_12 .. Потім особисто відвів ОСОБА_8 до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і передав йому пояснення ОСОБА_8 ..

Дані обставини встановлені судом з пояснень в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 .. Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що 25.01.2016 року близько 11 години 30 хвилин за місцем його проживання в с. Перемога приїхав ОСОБА_10 ще з одним працівником поліції і повезли його до Баришівського відділу поліції, де він давав пояснення. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив дані обставини. Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що 25.01.2016 року після 11 години 20 хвилин приїхали два працівники поліції, один з них був у форменному одязі, інший показав посвідчення майора і сказали, що ОСОБА_8 повинен поїхати з ними в поліцію, але не сказали чого. Повідомив лише, що син під слідством.
Суд зазначає, що пояснення ОСОБА_8 давав майору ОСОБА_10 в приміщенні його службового кабінету Баришівського райвідділу поліції, на вікнах якого маються грати, що підтвердив сам ОСОБА_10 , будучи допитаним як свідок в судовому засіданні. Також ОСОБА_10 зазначив, що привіз він ОСОБА_8 до відділу поліції не по розшуковій якійсь справі, а в межах кримінального провадження. До службового кабінету ОСОБА_10 ОСОБА_8 був запрошений працівником правоохоронного органу, самим майором ОСОБА_10 ..
Відповідно до ст.. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Тому, виходячи з вимог ст.. 209 КПК України ОСОБА_8 уже на час дачі пояснень являвся особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою.
Але протокол затримання ОСОБА_8 майор ОСОБА_10 25.01.2016 року не склав. Так як і не склали даний протокол затримання ОСОБА_8 з 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року інші працівники поліції. Протокол затримання ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження відсутній. Прокурором не доведено наявність такого протоколу затримання ОСОБА_8 25.01.2016 року і не надано його суду.
У подальшому ОСОБА_8 утримувався під наглядом працівників поліції в приміщенні Баришівського відділу поліціїПереяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області до 09 години 00 хвилин 27.01.2016 року.

Дані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ..

Так, свідок ОСОБА_14 підтвердив суду, що після того як 25.01.2016 року його син ОСОБА_8 поїхав з працівниками поліції, додому не повернувся. Син телефонував і повідомив, що його утримують в Баришівському відділі поліції в приміщенні бані, на що він сину повідомив, що похорон дружини ОСОБА_9 буде наступного дня. 26.01.2016 року сина привезли працівники поліції під конвоєм на цвинтар, один з них був у формі. З цвинтаря поїхали додому, де з сином проводили слідчий експеримент, звідки його забрали і не відпустили аж поки не обрали тримання під вартою.

Свідок ОСОБА_20 підтвердила суду, що 26.01.2016 року син їй зателефонував і повідомив, що його затримали працівники поліції, спить він на стільцях. Наступного дня працівники поліції під конвоєм привезли його на цвинтар, де він попрощався з дружиною. А потім повезли його додому, де проводили з ним слідчий експеримент. Після чого його знову повезли в поліції і вже не відпустили додому, було обрано тримання під вартою.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що наступного дня після смерті ОСОБА_9 приїхали працівники поліції і забрали ОСОБА_8 , додому не відпустили. Наступного дня привозили на цвинтар на похорон . В нього брали ключ від будинку і возили ОСОБА_8 додому на слідчий експеримент. Його мати телефонувала і говорила, що його затримали в поліції.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила суду, що ОСОБА_8 їй телефонував і говорив, що його затримали і утримують у відділку поліції в приміщенні бані, не дають їсти, спить на стільцях, вільно не може пересуватись. Коли випустять не говорив, сказав, що суд буде вирішувати тримання під вартою. Наступного дня 26.01.2016 року його привезли на цвинтар працівники поліції під конвоєм, один з них був у форменному одязі із зброєю. Звідти повезли його додому на слідчий експеримент, а потім в поліцію.

Свідок ОСОБА_17 підтвердив суду, що 26.01.2016 року ОСОБА_21 привезли на похорон працівники поліції, відразу він був у кайданках, але їх зняли. Працівники поліції були біля нього поруч, один був у форменному одязі. Потім він з ними ж і поїхав.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що їм зателефонували і сказали про затримання ОСОБА_8 , наче б то він побив дружину і вона померла. 26.01.2016 року його привезли на похорон працівники поліції, відразу він був у кайданках, біля машини їх зняли. Працівники поліції були біля нього поруч, один був у форменному одязі. Потім його повезли додому на слідчий експеримент,звідти у відділ поліції.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив суду, що ОСОБА_8 привезли на похорон на цвинтар працівники поліції у кайданках, один з них був у формі. Звідки повезли його додому на проведення слідчого експерименту. А потім повезли в поліцію і сказали, що не відпустять. За день до похорону ОСОБА_8 йому телефонував і говорив, що його забрали в поліцію до вияснення обставин смерті дружини.

Також обставини свого затримання пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 .. Зазначив, що 25.01.2016 року приблизно об 11 годині 30 хвилин приїхали два працівники поліції, один з них показав посвідчення майора і сказав їхати з ними. Майор ОСОБА_10 завів його в кабінет, там ще була слідча ОСОБА_22 , він дав свідчення, їх надрукували і повезли його в прокуратуру, а потім назад в поліцію. Додому не відпустили, а залишили тримати в приміщенні бані на територію відділу поліції, де біля нього вночі був працівник поліції. Наступного дня на його прохання завезли на похорон дружини, а потім повезли додому на слідчий експеримент. Ці дні йому їсти не давали, на його гроші купили води та трохи їжі.

Крім того, в межах розгляду даної скарги судом було досліджено акт огляду інформації та матеріалів ТВ «Лайфсел» від 31.05.2016 року ( т. 2 а.с.181), диск DVD-R Arita № 1240 к ( т. 2 а.с.182), акт огляду приміщення Баришівського відділу поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 19.04.2016 року та диск із фотовідеоматеріалами ( т.2 а.с. 193-195), висновок психологічної експертизи № 6182/1661 від 14.07.2016 року ( т.2 а.с. 221-222). Дані докази підтверджують факт затримання ОСОБА_8 працівниками Баришівського відділу поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області 25.01.2016 року та утримання його без законних підстав на території даного відділення, без відповідного протоколу затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст.. 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст.. 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обовязків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
25.01.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що цього ж дня слідчий возив його в прокуратуру. Прокурор ОСОБА_3 не заперечила, що 25.01.2016 року ОСОБА_8 привозили в прокуратуру, але протокол затримання їй не надавався.
Прокурор в судовому засіданні не довела протилежне, не довела наявність такого протоколу затримання ОСОБА_8 25.01.2016 року, не надала його суду, не довела його відсутність у Баришівському відділі поліції та його перебування в іншому місці в період з11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року. На підтвердження відсутності порушень затримання обвинуваченого ОСОБА_8 прокурором суду надано довідку прокуратури Київської області № 17/1/1- 154 вих- 18 від 09.02.2018 року про те, що на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2016 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 19.05.2016 року за фактами можливого завідомо незаконного затримання ОСОБА_8 працівниками Баришівського ВП Переяслав Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області та порушення права на захист, в якій зазначено лише про закриття даного кримінального провадження.

Захисником ОСОБА_6 суду надано копію постанови прокуратури Київської області про закриття кримінального провадження від 31.08.2017 року, яка йому вручена лише в даний час і оскаржується до Печерського районного суду м. Києва. В даній постанові зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що 25.01.2016 року ОСОБА_8 затриманий працівниками Баришівського ВП Переяслав Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області за підозрою у вичненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, доставлений до приміщення цього відділу поліції, де йому повідомили про підозру та допитали в якості підозрюваного. Також в даній постанові зазначено, що наступного дня 26.01.2016 року ОСОБА_8 у супроводі працівників вказаного відділу поліції доставлявся на похорон в с. Перемога, де також з ним проводився слідчий екперимент. Дана постанова грунтується лише на показах прокурора ОСОБА_3 і в даний час оскаржується.

Доводи скарги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому з урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави визнати рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо затримання ОСОБА_8 в період з 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання неправомірними та незаконними.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд з`ясовує наявність підстав для затвердження угоди, закритття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, направлення за підсудністю чи призначає справу до судового розгляду. Також відповідно до ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує клопотання про витребування певних доказів та виклик осіб в судове засідання.

В поданій скарзі заявлена вимога про визнання порушення права на захист ОСОБА_8 в період з 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року при проведенні слідчого експерименту, при пред`яленні підозри, при допиті ОСОБА_8 .. Але в підготовчому судовому засіданні судом не досліджуються будь-які докази у межах даного кримінального провадження, це є предметом судового розгляду. Отже, доводи скаржника про визнання порушення права на захист ОСОБА_8 у вказаний період не можуть заслуговувати на увагу суду, а тому така вимога скарги до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 84-89 КПК України стосовно переліку та допустимості доказів суд вирішує в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Вимога скарги щодо зобов`язання слідчого скласти протокол затримання ОСОБА_8 в 11 годин 30 хвилин 25.01.2016 року підлягає до часткового задоволення.
У ч. 1 ст. 208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді. Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол.

У відповідності до положень ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
З норм ст.. 26 КПК Україним вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст. ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Судом при розгляді даної скарги встановлено час затримання ОСОБА_8 25.01.2016 року 0 11 годині 30 хвилин та те, що протокол його затримання не складався. Суд вважає, що на даний час не доречним буде зобов`язання слідчого скласти протокол затримання ОСОБА_8 в 11 годин 30 хвилин 25.01.2016 року, а достатньо судом в цій частині вимог скарги встановити час його затримання в 11 годин 30 хвилин 25.01.2016 року, задоволивши дану вимогу частково.

Таким чином, суд вважає, що з огляду на вищевикладене, скарга підлягає частковому задоволенню лише в частині визнання рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо затримання ОСОБА_8 в період з 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання неправомірними та незаконними та встановлення часу затримання підозрюваного ОСОБА_8 в 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 206-211, 278, ч. 2-3 ст. 303 , 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000046, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задоволити частковово.

Визнати рішення та бездіяльність слідчого, прокурора щодо затримання ОСОБА_8 в період з 11 години 30 хвилин 25.01.2016 року по 09 годину 00 хвилин 27.01.2016 року без складання протоколу затримання неправомірними та незаконними.

Встановити час затримання ОСОБА_8 о 11 годині 30 хвилин 25 січня 2016 року.

В задоволенні решти вимог скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1