Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3529/17
Провадження №: 1-кп/332/378/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, працюючого слюсарем ТОВ «Метпромсервіс», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.10.2017 приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому дерев`яним стільцем, один удар в область голови, а саме в область лоба, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 рану в області лоба, яка відповідно до висновку експерта № 2817 від 03.11.2017, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок нанесеного удару потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу, та вдарившись під час падіння, отримав синці в області правого передпліччя, в проекції лівої лопатки, в області стегна, в області правої гомілки, в проекції лівого кута нижньої щелепи, садно в проекції лівого кута нижньої щелепи, які відповідно до висновку експерта № 2651 від 03.11.2017, кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 30 жовтня поточного року в вечірній час він разом із дружиною прийшов у квартиру АДРЕСА_2 забрати речі. Квартира є спірною між його жінкою та її рідним братом ОСОБА_5 , який також перебував у квартирі. Між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 виник черговий житловий конфлікт. Він заступився за свою дружину, за що отримав від ОСОБА_5 ляпас по обличчю. Після чого, він схопив стілець, та наніс їм один удар у лобну частину голови ОСОБА_5 , від чого останній впав та отримав відповідні тілесні ушкодження. Щиро кається у скоєному, просив вибачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 в цілому підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень з боку обвинуваченого 30.10.17 при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Просив суворо покарати обвинуваченого.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2817 від 03.11.2017 року: рана в області лоба ОСОБА_5 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Синці в області правого передпліччя, в проекції лівої лопатки, в області правого стегна, в області правої гомілки, в проекції лівого кута нижньої щелепи, садно в проекції лівого кута нижньої щелепи у ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розклад здоров`я.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії невеликої тяжкості;
-особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони;
-обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття;
-обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, віктимну поведінку потерпілого, та той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Речовий доказ: дерев`яний стілець, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1