ВИРОК
іменем України
04 грудня 2017 рокуСправа №451/392/17
Провадження № 1-кп/451/65/17
Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, зокрема 08.11.2010 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців, 24.04.2014 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці, 10.06.2014 року Радехівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді одного року та семи місяців обмеження волі, 17.12.2015 року на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області згідно ст.81 КК України умовно-достроково звільненого із невідбутим терміном покарання чотири місяці двадцять днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не депутата, не військовозобов`язаного, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_3 , не депутата, не працюючого, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, раніше, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , у кінці січня 2017 року, перебуваючи в м.Радехів по вулиці Луковій Львівської області, з метою вимоги передачі чужого майна, безпідставно вимагав у ОСОБА_11 повернути мобільний телефон марки «Нокія», що належить його товаришу ОСОБА_12 , із застосуванням психологічного та фізичного насильство примушував потерпілу до виконання зобов`язання, а саме - повернення мобільного телефону марки «Нокія», який остання попередньо мала повернути, однак свого зобов`язання не виконала, тобто мобільний телефон, що належить ОСОБА_12 та грошових коштів за нього ОСОБА_11 не повернула, хоча раніше обіцяла це зробити. У ході конфлікту ОСОБА_8 з погрозою застосування насильства над потерпілою наніс ОСОБА_11 декілька ударів руками в обличчя, в результаті цього ОСОБА_11 , з метою припинення протиправних дій, змушена була віддати ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 50 гривень.
Крім цього, 05 лютого 2017 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_9 , прийшли за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_4 , попередньо представившись працівниками поліції, зайшли у приміщення квартири, де безпідставно почали вимагати від потерпілого повернути мобільний телефон, нібито, викрадений потерпілим у ОСОБА_9 під час спільно розпивання алкогольних напоїв, що мало місце в січні 2017 року. Почувши відмову зі сторони потерпілого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із застосуванням психологічного та фізичного насильства, що виразилося у почерговому нанесенні численних ударів руками та ногами по різних ділянках тіла потерпілого ОСОБА_6 , спричинили тому тілесні ушкодження у вигляді одного садна в лобній ділянці голови зліва, одного садна в ділянці перенісся, одного синця в правій підорбітальній ділянці, червоний крововилив в білкову оболонку правого ока, одного садна в ділянці правої щоки, одного садна в ділянці верхньої губи, дещо справа, двох синців в ділянці лівого передпліччя та одного синця по тильній поверхні лівої кисті. Продовжуючи свої умисні злочинні дії ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_9 , який утримуючи рукою лежачого на ліжку потерпілого, передав йому кухонний ніж, який знаходився на столі в кімнаті. Отримавши кухонний ніж, ОСОБА_9 демонструючи ним, погрожував потерпілому ОСОБА_6 вбивством та застосувати відносно нього фізичне насильство небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого. Вказаний кухонний ніж ОСОБА_9 приставив до горла потерпілого та в подальшому лезом ножа спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці правої щоки. Потерпілий ОСОБА_6 , під примусом та після нанесених тілесних ушкоджень, віддав ОСОБА_9 свій мобільним телефоном марки «Нокія 6230і» вартістю 150 гривень для того, щоб зловмисники припинили протиправні дії та відпустили його, пообіцявши при цьому повернути ОСОБА_9 належний йому, нібито, викрадений потерпілим мобільний телефон.
Також, 02 вересня 2016 року близько 09 години, ОСОБА_8 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 , з метою вчинення крадіжки, шляхом пошкодження вікна проник у житловий будинок ОСОБА_13 , що розташований в АДРЕСА_5 , звідки таємно, з корисливих спонукань та повторно, оскільки попередня судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив крадіжку телевізора марки «Самсунг LE32R718», цифрового тюнера «Digital Satellite Receive 4100CL» та DVD плеєра, марки «Піонер 209В», чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3450 гривень. У подальшому, викрадені речі ОСОБА_14 та ОСОБА_10 продали ОСОБА_15 , за що отримали грошові кошти в сумі 1000 гривень, які витратили на власні потреби, придбавши продукти харчування та спиртні напої.
Крім цього, 30 травня 2016 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м.Радехові на вулиці Л.Українки Львівської області побачив ОСОБА_16 , який вийшовши із приміщення магазину, поклав грошові кошти в задню кишеню штанів. Керуючись корисливими спонуканнями, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_16 та в ході розмови з ним, усвідомлюючи, що він діє відкрито, у присутності потерпілого та інших осіб, різко вийняв з задньої кишені штанів ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 31 гривню та з метою утримання викрадених грошей з місця події втік, отримавши таким чином реальну можливість розпорядитись викраденими коштами.
У подальшому потерпілий ОСОБА_16 наздогнав ОСОБА_17 та став вимагати повернення грошових коштів, однак останній, під час словесної суперечки, умисно наніс ОСОБА_16 удар кулаком руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у виді одного синця в лівій підорбітальній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Також, ОСОБА_8 , 07 травня 2016 року, знаходячись у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що розташований в м.Радехові на вулиці Ніщинського,7 Львівської області, вчинив крадіжку банківської платіжної картки ЗГРУ ЗАТ КБ «Приват-Банк» № НОМЕР_1 , тобто належним чином оформлений носій інформації, призначений для посвідчення юридично значимих фактів, що являє собою доступ до рахунку ОСОБА_7 у відділенні філії ЗГРУ ЗАТ КБ «Приват-Банк» та користуванні коштами останньої, для подальшого її використання. Продовжуючи свої злочинні дії, 07 травня 2016 року, ОСОБА_8 , знаходячись у м.Радехів Львівської області, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів та повторно, оскільки попередня судимість за корисливий злочин не погашена і не знята у встановленому законом порядку, з викраденою банківською платіжною карткою ЗГРУ ЗАТ КБ «Приват Банку» № НОМЕР_1 , підійшов до банкомату Радехівського відділення філії ЗГРУ ЗАТ КБ «Приват-Банк», що у м.Радехів по проспекту Відродження,14 Львівської області, де із банкомата вказаного банку, за допомогою банківської платіжної картки та ПІН-коду до неї, вчинив крадіжку грошей в розмірі 900 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та дав суду покази, що в повній мірі відповідають обставинам справи. Пояснив, що не пригадуючи точного часу, у січні 2017 року, він пішов до ОСОБА_11 , яка проживає у м.Радехів по вулиці Луковій та почав вимагати у неї повернути мобільний телефон марки «Нокія», що належить його товаришу ОСОБА_12 .. Під час розмови із потерпілою, він ударив її в обличчя, після чого та передала йому грошові кошти в сумі 50 гривень.
Крім цього, не пригадуючи часу, 05.02.2017 року, він разом із ОСОБА_9 прийшли до ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_4 . Під час розмови із потерпілим, вони запропонували йому повернути мобільний телефон, який він викрав у ОСОБА_9 .. Почувши відмову ОСОБА_6 повернути телефон, вони почергово почали наносити удари руками та ногами по різних ділянках тіла потерпілого. Чи був використаний ними під час конфлікту кухонний ніж, він не пригадує, оскільки всі дії вчиняв в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зазначає, що в результаті їхніх дій, ОСОБА_18 віддав ОСОБА_9 свій мобільний телефон.
Також, 02.09.2016 року, приблизно 09 години, він разом ОСОБА_10 , маючи на меті викрасти якесь майно, розбили вікно у житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_5 та проникнувши у такий, викрали телевізор, цифровий тюнер та плеєр. У подальшому, викрадені речі вони продали, отримані кошти витратили на придбання продуктів харчування та спиртних напоїв.
Крім цього, не пригадуючи точного часу та дати, у травні 2016 року, на одній із вулиць м.Радехова він зустрівся із ОСОБА_16 та в ході розмови з ним, у присутності потерпілого та інших осіб, різко вийняв з задньої кишені штанів ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 31 гривню. У подальшому, коли він почав віддалятися від потерпілого, той наздогнав його і став вимагати повернути гроші, у відповідь на що він ударив того рукою в обличчя. Після цього, конфлікт між ними вичерпався.
Також, 07.05.2016 року, він прийшов до ОСОБА_7 додому та розпивав із нею спритні напої. У певний момент, зауваживши де знаходиться банківська платіжна картка потерпілої, він вирішив таку викрасти. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_7 та знаючи ПІН-код до картки, він у одному із банкоматів в м.Радехові, зняв з банківського рахунку потерпілої 900 гривень.
У скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, визнав повністю та дав суду покази, що в повній мірі відповідають обставинам справи. Пояснив, що проживає він у м.Радехів та має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей. Так, 05.02.2017 року, приблизно о 17 годині, він разом із ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_4 . Почувши відмову ОСОБА_6 повернути телефон, він разом із ОСОБА_8 почали наносити удари руками та ногами по різних ділянках тіла потерпілого. Під час конфлікту із ОСОБА_19 було застосовано з метою погрози останньому кухонний ніж, в результаті чого ОСОБА_18 віддав йому мобільний телефон.
У скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати.
Також і допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Щодо обставин справи пояснив, що 02.09.2016 року, приблизно о 09 годині, він разом із ОСОБА_20 пішли до ОСОБА_21 додому та, розбивши вікно і через таке проникнувши в будинок, вчинили крадіжку телевізора, цифрового тюнера та плеєра, які продали за 1000 гривень.
У скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 05.02.2017 року, приблизно о 17 годині, до нього додому, представившись працівниками поліції, зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Зайшовши у приміщення квартири, ОСОБА_20 почав штовхатися та вимагати щоби він повернув телефон, який нібито був ним викрадений у ОСОБА_22 .. Почувши відмову, ОСОБА_20 із ОСОБА_23 почали наносити йому руками та ногами удари, поваливши при цьому його на підлогу. У якийсь момент він зауважив в руках у ОСОБА_24 ніж. Відповідно злякався та віддав їм свій мобільний телефон. Зазначив, що претензій до обвинувачених не має.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 07.05.2017 року, до неї у гості прийшов ОСОБА_20 , якого вона попросила піти та зняти кошти із банківської картки. Таким чином, вона передала йому банківську картку та повідомила ПІН-код до розблокування такої. Взявши банківську картку, ОСОБА_20 через деякий час приніс їй кошти та повернув картку і вони продовжували спілкуватися. Чи виходив ОСОБА_20 у іншу кімнату, де вона залишила банківську картку, потерпіла не пригадує, однак через деякий час вона виявила пропажу коштів із банківського рахунку. Призначення міри покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, міру покарання просили призначити на розсуд суду (т.1 а.с.41,260).
Потерпілий ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть (т.2 а.с.219).
Окрім визнання ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України, його вина стверджується також і зібраними досудовим розслідуванням доказами, що досліджені у судовому засіданні, зокрема:
з висновку експерта №9/64 від 22.02.2017 року та фото-таблиці до нього вбачається, що вартість мобільного телефону марки «Нокія 6230і», яким заволоділи ОСОБА_20 і ОСОБА_25 у ОСОБА_26 , станом на 05.02.2017 року становила 150 гривень (т.2 а.с.69-73);
з висновку експерта №22/2017 від 07.02.2017 року вбачається, що при судово-медичному огляді та огляді лікарями Радехівської ЦРЛ у ОСОБА_6 було виявлено: одне садно в лобній ділянці голови зліва, одне садно в ділянці перенісся, один синець в правій підорбітальній ділянці, червоний крововилив в білкову оболонку правого ока, одне садно в ділянці правої щоки, одне садно в ділянці верхньої губи, дещо справа, два синці в ділянці лівого передпліччя та один синець по тильній поверхні лівої кисті. Виявлене садно в ділянці правої щоки могло утворитися від дії предмету, наділеного колючо-ріжучими властивостями, за умов на які вказує освідуваний, усі інші тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів, за умов на які вказує освідуваний. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 05.02.2017 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.74);
з висновку експерта №10/134 від 06.03.2017 року та фото-таблиці до нього вбачається, що у слідах на клинку наданого на дослідження ножа (об`єкт №1) виявлено кров людини, генетичні ознаки яких встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У змивах з клинка наданого на дослідження ножа (об`єкт №2) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У змивах з руків`я наданого на дослідження ножа (об`єкт №3) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки виявлених
клітин у змивах з руків`я ножа (об`єкт №3) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові на клинку ножа (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №4) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №5). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові на клинку ножа (об`єкт №1) та зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №1), складає 1,9 х 10~24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 528 секстильйонів осіб. Походження виявлених слідів крові на клинку ножа (об`єкт №1) від ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки слідів крові та клітин у змивах з клинка ножа (об`єкт №2) та клітин у змивах з руків`я ножа (об`єкт №3) є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №4) та не присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №5) (т.2 а.с.75-83);
з копії Форми №1 вбачаються анкетні дані ОСОБА_8 (т.2 а.с.84);
з вимоги УІАЗ ГУМВСУ у Львівській області №506 від 05.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 не одноразово притягався до кримінальної відповідальності (т.2 а.с.85);
з висновку судово-психіатричної експертизи №97 від 23.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 в даний час психічним захворюванням не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності обтяжена алкоголізмом, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_8 також психічним захворюванням не страждав і не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хоробливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.2 а.с.86-88).
Зазначені докази визнаються судом належними та допустимими.
Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_8 , вірно кваліфіковані за:
- ч.2 ст.189 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна та вчинення будь яких дій майнового характеру з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене повторно,
- ч.3 ст.189 КК України, як вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи,
- ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло,
- ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно,
- ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження,
- ч.1 ст.357 КК України, як викрадення документів,
- ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, суд в якості обставин, які пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі покарання обставини у вигляді вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, вказані органом досудового розслідування в обвинувальному акті, судом спростовуються, оскілки такі є кваліфікуючими ознаками ч.3 ст.189 КК України.
Відповідно, обставинами, які обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом до уваги приймаються суспільна небезпека скоєного та приведені вище пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також позиція потерпілих щодо призначення обвинуваченому не тяжкої міри покарання.
Поряд із цим, із врахуванням обставин, що обвинувачений ОСОБА_8 не вперше притягається до кримінальної відповідальності та вчинив ряд злочинів після винесення вироку Радехівським районним судом Львівської області і до повного відбуття покарання за таким, суд приходить до висновку, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статей обвинувачення із врахуванням вимог ст.71 КК України.
Також, окрім визнання ОСОБА_9 своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, його вина стверджується також і зібраними досудовим розслідуванням доказами, що досліджені у судовому засіданні, зокрема:
з висновку експерта №9/64 від 22.02.2017 року та фото-таблиці до нього вбачається, що вартість мобільного телефону марки «Нокія 6230і», яким заволоділи ОСОБА_20 і ОСОБА_25 у ОСОБА_26 , станом на 05.02.2017 року становила 150 гривень (т.2 а.с.69-73);
з висновку експерта №22/2017 від 07.02.2017 року вбачається, що при судово-медичному огляді та огляді лікарями Радехівської ЦРЛ у ОСОБА_6 було виявлено: одне садно в лобній ділянці голови зліва, одне садно в ділянці перенісся, один синець в правій підорбітальній ділянці, червоний крововилив в білкову оболонку правого ока, одне садно в ділянці правої щоки, одне садно в ділянці верхньої губи, дещо справа, два синці в ділянці лівого передпліччя та один синець по тильній поверхні лівої кисті. Виявлене садно в ділянці правої щоки могло утворитися від дії предмету, наділеного колючо-ріжучими властивостями, за умов на які вказує освідуваний, усі інші тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів, за умов на які вказує освідуваний. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 05.02.2017 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.74);
з висновку експерта №10/134 від 06.03.2017 року та фото-таблиці до нього вбачається, що у слідах на клинку наданого на дослідження ножа (об`єкт №1) виявлено кров людини, генетичні ознаки яких встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У змивах з клинка наданого на дослідження ножа (об`єкт №2) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У змивах з руків`я наданого на дослідження ножа (об`єкт №3) виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки виявлених
клітин у змивах з руків`я ножа (об`єкт №3) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові на клинку ножа (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №4) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №5). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові на клинку ножа (об`єкт №1) та зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №1), складає 1,9 х 10~24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 528 секстильйонів осіб. Походження виявлених слідів крові на клинку ножа (об`єкт №1) від ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки слідів крові та клітин у змивах з клинка ножа (об`єкт №2) та клітин у змивах з руків`я ножа (об`єкт №3) є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №4) та не присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №5) (т.2 а.с.75-83);
з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 вбачаються анкетні дані ОСОБА_9 та місце реєстрації і проживання особи (т.2 а.с.89-90);
з вимоги УІАЗ ГУМВСУ у Львівській області №505 від 05.02.2017 року вбачається, що судимість у ОСОБА_9 погашена (т.2 а.с.91);
з довідки Радехівської ЦРЛ №154 від 07.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться (т.2 а.с.92).
Зазначені докази визнаються судом належними та допустимими.
Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.189 КК України, як вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи.
Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання, суд в якості обставин, які пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі покарання обставини у вигляді вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, вказані органом досудового розслідування в обвинувальному акті, судом спростовуються, оскілки такі є кваліфікуючими ознаками ч.3 ст.189 КК України.
Таким чином, обставин, які обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом до уваги приймаються суспільна небезпека скоєного та приведені вище пом`якшуючі покарання обставини, а також позиція потерпілого щодо призначення обвинуваченому не тяжкої міри покарання.
У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також, окрім визнання ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, його вина стверджується також і зібраними досудовим розслідуванням доказами, що досліджені у судовому засіданні, зокрема:
з вимоги УІАЗ ГУМВСУ у Львівській області від 19.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності притягається вперше (т.2 а.с.93);
з Довідки-інформації Радехівської міської ради №1235 від 20.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.94).
Зазначені докази визнаються судом належними та допустимими.
Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, суд в якості обставин, які пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом до уваги приймаються суспільна небезпека скоєного та приведені вище пом`якшуючі покарання обставини, позиція потерпілої щодо призначення обвинуваченому не тяжкої міри покарання та особа такого, який позитивно характеризується за місцем проживання.
У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати, в сумі 4850 гривень 38 копійок, за проведення судових експертиз, підлягають стягненню із обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у розмірі пропорційно до їхньої вини.
Згідно ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 07.02.2017 року, до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_8 з моменту затримання, тобто 06.02.2017 року, а у подальшому з 07.02.2017 року, з моменту обрання запобіжного заходу, тримається під вартою, у зв`язку із чим, період часу з дати затримання, а у подальшому обрання запобіжного заходу і до набрання вироком законної сили, йому необхідно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання речових доказів, до яких віднесено кухонний ніж, мобільний телефон марки «Нокіа6230і», два конверти із біологічними взірцями букального епітелію ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , телевізор марки «Самсунг LE32R718», цифровий тюнер «Digital Satellite Receive 4100CL» та DVD плеєр, марки «Піонер 209В», суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.189, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.189 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
за ч.3 ст.189 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
за ч.1 ст.125 КК України у виді двохсот годин громадських робіт;
за ч.1 ст.357 КК України у виді двох років обмеження волі;
за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 та ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та вісім годин громадських робіт, визначити ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного судом покарання, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 10.06.2014 року, остаточно визначивши ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 06.02.2017 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 06 лютого 2017 року і до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили без змін.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнити та встановити іспитовий строк тривалістю один рік та вісім місяців.
Згідно ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_9 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання звільнити та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Згідно ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_10 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи згідно висновку №9/64 від 22.02.2017 року та судово-молекулярно-генетичної експертизи згідно висновку №97 від 23.02.2017 року в загальній сумі 4850 гривень 38 копійок стягнути в дохід держави із засуджених в розрахунку із ОСОБА_8 в сумі 2500 гривень та із ОСОБА_9 в сумі 2350 гривень 38 копійок.
- два конверти із біологічними взірцями букального епітелію ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , знищити;
- кухонний ніж та мобільний телефон марки «Нокіа6230і» повернути ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_4 ;
- телевізор, марки «Самсунг LE32R718», цифровий тюнер «Digital Satellite Receive 4100CL» та DVD плеєр, марки «Піонер 209В», повернути ОСОБА_13 , жительці АДРЕСА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1