Справа № 520/6617/14-к
Провадження № 1-кп/520/351/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001790 від 14.05.2014 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента 1-го курсу авто-дорожнього колледжа, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Граданиці Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента 2-го курсу авто-дорожнього колледжа, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, разом з угодами про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні злочину проти власності за наступних обставин.

Так, в період часу з 10.00 до 16.00 години 13.05.2014 року, більш точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_10 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , де проводили демонтаж стіни в прихожій будинку, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_8 зайшли до ванної кімнати, звідки таємно викрали духи «Місс Діор», об`ємом 100 мл. вартістю 1000 грн., та духи «Шанель-19», об`ємом 100 мл. вартістю 1000 грн. Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до кухні, звідки таємно викрали золоту обручку вартістю 4400 грн., золотий ланцюг вартістю 5000 грн. та кулон вартістю 500 грн., чим спричинили ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 11900 грн.

З вказаним майном з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зникли, викраденим розпорядилися на свій розсуд.

Вказані умисні дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають кваліфікації за ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

28.05.2014 року між потерпілою ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_10 та між потерпілою ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_9 укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачені, кожен окремо, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ст. 185 ч. 2 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені мають понести за вчинене кримінальне правопорушення.

В угодах передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій, обвинуваченому ОСОБА_9 та обвинуваченому ОСОБА_10 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені і потерпіла, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди між потерпілою ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_10 та проти затвердження угоди між потерпілою ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_9 та призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 також повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винними, розуміють свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що представлені угоди про примирення підлягають затвердженню, оскільки відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ст. 185 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останніх наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 28.05.2014 року у кримінальному провадженні №0001790 від 14.05.2014 між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 про примирення.

Визнати ОСОБА_9 винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Затвердити угоду від 28.05.2014 року у кримінальному провадженні №0001790 від 14.05.2014 між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_10 про примирення.

Визнати ОСОБА_10 винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1