АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/180/18 Справа № 200/1253/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №00000808 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області,
яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.5 ст.301 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 . Вказує на те, що слідчий суддя належним чином не обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не навів достатніх причин для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також причин неможливості обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу. Звертає увагу, що слідчий суддя в повній мірі не дослідив обставини, які характеризують особу підозрюваної, а саме те, що вона проживає разом із матір`ю, 1946 року народження, за якою вона доглядає і яка має ряд хронічних захворювань, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем проживання, є раніше не судимою. Вказує на те, що слідчий суддя необґрунтовано встановив не помірний для підозрюваної розмір застави.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 годин 50 хвилини 24 березня 2018 року та визначено заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатної особи у сумі 528 600 грн.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існує ризик у вигляді можливого незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження; можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, покарання за які передбачене лише у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.5 ст. 301 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, підозрюванаможе незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження та переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПА у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 24 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.5 ст. 301 КК України, що виразилось у вербуванні жінок, у тому числі і неповнолітніх, з метою їх сексуальної експлуатації, з використанням їх уразливого стану, вчиненому за попередньої змовою групою осіб; виготовлення та розповсюдження творів порнографічного характеру, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами обшуків за місцем реєстрації, проживання підозрюваних, автомобілях підозрюваних, особистих обшуках та інших місцях, в ході проведення яких вилучена комп`ютерна техніка, грошові кошти, які здобуті злочинним шляхом, предмети, які використовуються для виготовлення та збуту відеопродукції порнографічного характеру, флеш накопичувачі, чорнові записи, а також засоби зв`язку, які використовувались для координації протиправної діяльності; допитом свідка ОСОБА_10 ; допитом свідка ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_12 ; допитом потерпілої ОСОБА_13 ; допитом свідка ОСОБА_14 ; легалізованими матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; речовими доказами.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваної виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких злочинів, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваної узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваної обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
При розгляді клопотання слідчим суддею з додержанням правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі Харченко проти України, розглянуто можливість застосування щодо підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено вмотивовано з урахуванням дійсних обставин вчиненого правопорушення та положень ч. 4 ст.182 КПК України.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4