Справа № 536/1640/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за клопотанням заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури про заміну покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю і жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, засудженому 04 травня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 850 грн.

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року до суду надійшло клопотання заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури про заміну покарання ОСОБА_5 посилаючись, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 травня 2011 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 850 грн. Засуджений належним чином був повідомлений про необхідність сплатити штраф у добровільному порядку в місячний строк, але до теперішнього часу його не сплатив.

Просив замінити засудженому ОСОБА_5 несплачену суму штрафу 850 грн. покаранням у виді 50 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до п. 2 ч.4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання не підтримав та просив звільнити засудженого від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку суду.

Враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Судом встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 травня 2011 року, який набрав чинності 19 травня 2011 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 850 грн., відомості про сплату штрафу засудженим в матеріалах справи відсутні.

20 травня 2011 року засудженому ОСОБА_5 надсилалося повідомлення про набрання вироком законної сили та необхідність сплати штрафу в добровільному порядку з наданням оригіналу квитанції до канцелярії суду та роз`яснено наслідки несплати.

Обчислення строку давності виконання вироку, а саме 2 роки починається з 19 травня 2011 року і закінчується 19 травня 2013 року.

Давність виконання обвинувального вироку це перебіг визначеного законом часу з моменту набрання обвинувальним вироком законної сили і приведенням його до виконання, протягом якого покарання не було застосовано до засудженого і вирок залишився не виконаним.

Підставою виконання покарання вважається набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Початком виконання вважається день набрання обвинувальним вироком чинності, а кінцевим день закінчення його виконання. Тривалість часу давності обвинувального вироку залежить від виду призначеного судом покарання та від ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених в законі строків з дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в зв`язку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання.

В Постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року № 5-324кс15 зазначено, що стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 травня 2011 року сплив, обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлено, нового злочину він не вчинив, що свідчить про його виправлення, втрату ним суспільної небезпечності, і застосування покарання не матиме належного карального і попереджувально-виховного впливу.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.537-539 КПК України, на підставі ст.80 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Заступнику прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури у задоволенні подання про заміну покарання ОСОБА_5 відмовити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 травня 2011 року за ч.1 ст.309 КК України в виді штрафу в сумі 850 грн. у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1