Справа № 742/2689/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1020/2017
Категорія - ч.1 ст.355 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000077 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта вища, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України,

- повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема, орган досудового розслідування не зазначив об`єкту злочину, а саме не конкретизував, які цивільно-правові відносини виникли між обвинуваченим та потерпілим, а також не відображено об`єктивну сторону злочину, не зазначено чи здійснювалася обвинуваченим погроза застосувати насильство, пошкодити чи знищити майно.

Крім того, обвинувальний акт, надісланий до суду, і обвинувальний акт, який вручено обвинуваченому, різняться між собою в частині формулювання обвинувачення, а саме: в обвинувальному акті, який вручено обвинуваченому зазначено прізвище обвинуваченого ОСОБА_8 , а в обвинувальному акті направленому до суду ОСОБА_9 .

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить чітко сформульоване обвинувачення за ч.1 ст.355 КК України та правову кваліфікацію дій ОСОБА_9 . Зазначив, що та обставина, що в обвинувальному акті конкретно не вказано, які саме дії розцінюються як погроза застосування насильства над потерпілим, не можуть бути розцінено як невстановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки за змістом обвинувачення дії, які ставляться у вину підозрюваному, містять усі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною ч.2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство; 4) прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що вказаний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, з огляду на таке.

За змістом п.10 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити: дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Отже, обвинуваченому має бути пред`явлено конкретне обвинувачення, так як особа має право знати, в чому вона обвинувачується і вправі захищатися від пред`явленого обвинувачення, яке повинно бути викладене в обвинувальному акті.

Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, 04.10.2016 року у вечірній час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) гр. ОСОБА_10 з метою надання звітної інформації про проведений ним рейс прибув до квартири за місцем мешкання гр. ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де присутній на той час в квартирі гр. ОСОБА_9 , діючи умисно, всупереч установленого діючим законодавством порядку, в категоричній формі поставив перед потерпілим вимогу про ремонт автомобіля та відшкодування матеріальної шкоди в сумі 50000 гривень. Також, ОСОБА_9 для забезпечення виконання потерпілим цивільного-правового зобов`язання, примусив ОСОБА_10 написати розписку із зобов`язанням відшкодування начебто спричиненої матеріальної шкоди в сумі 50000 гривень.

Проте, диспозицією ст.355 КК України передбачено відповідальність за примушення до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок виконання цивільно-правових зобов`язань, обов`язковим додатковим психічна чи тілесна недоторканість, воля, здоров`я людини, право власності.

З об`єктивної сторони злочини вчиняється у формі примушення потерпілого до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань. Зміст такого примушення складають дві взаємопов`язані дії: 1) вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання; 2) погроза застосування насильство, пошкодити чи знищити майно.

Склад злочину, передбаченого ст.355 КК України, примушення до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань утворює лише у разі, коли воно поєднане з погрозою застосування насильства, пошкодження чи знищення майна щодо потерпілого або його близьких родичів. Погроза повинна бути дійсною і реальною.

Згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , викладаючи обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, орган досудового розслідування не зазначив об`єкту злочину, а саме не конкретизував, які цивільно-правові відносини виникли між обвинуваченим та потерпілим, а також не зазначено об`єктивну сторону злочину, не вказано чи здійснювалася обвинуваченим погроза застосувати насильство, пошкодити чи знищити майно.

За таких обставин, формулювання висунутого ОСОБА_9 обвинувачення є неконкретним та не відповідає правовій кваліфікації за ч.1 ст.355 КК України.

Відтак, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі обґрунтовано вказав на порушення вимог КПК України при складанні обвинувального акту, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4