Ухвала
Іменем України
12 березня 2018 р.

м. Київ
Справа № 754/5269/15
Провадження № 51-2057 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року. засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 .

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставі, передбаченій п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу. Зокрема, скаржник має вказати, які саме норми кримінального процесуального закону було порушено судами першої та апеляційної інстанцій та як саме ці порушення (на думку захисника) вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень.

При цьому, у скарзі захисник не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог ст. 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Окрім того, до касаційної скарги не додано завірених належним чином копій судових рішень.

Також, у відповідності до ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання учасника судового процесу

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити його строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3