Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року місто Київ

Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання ОСОБА_3

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 000174 від 21.09.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , як власник майна, звернувся до Подільського районного суду м.Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на нерухоме майно, що є її власністю, - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт на дану квартиру був накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 11.11.2016 р., копія якої їй не надсилалась для відома. Вона є законним власником нерухомості, придбавши її в установленому законом порядку за договором купівлі-продажу від 09.09.2016 р. у попереднього власника ОСОБА_4 . Ніякого відношення до кримінального провадження, в межах якого накладено арешт на її квартиру, вона не має. Накладення арешту порушують її права як власника та права її 2 малолітніх дітей.

В судовому засіданні власник майна підтримала клопотання та надала пояснення, аналогічні викладеним в ньому обставинам. Додала, що копія ухвали про арешт була передана їй адвокатом, але отримавши її, вона не оскаржувала її в апеляційному порядку.
Прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.09.2016 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 за реєстром № 2222, ОСОБА_3 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.16 ч.1 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.

На підставі статті 174 ч.1 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, під час досудового розслідування мають звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, ч.2 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за таким клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 11.11.2017 р. у справі № 758/13830/17 було розглянуто клопотання прокурора ОСОБА_6 і накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даної ухвали, арешт на дане майно накладений в межах кримінального провадження № 000174 від 21.09.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, розпочатого за заявою директора ТОВ «Кредитні ініціативи» за фактом шахрайських дій відчуження зазначеної вище квартири, яка була передана ОСОБА_7 в іпотеку для забезпечення виконання її кредитних зобов`язань.

Клопотання прокурора про накладення арешту розглянуто відповідно до ст.172 ч.2 КПК України без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Злочин, передбачений ст.190 ч.4 КК України, досудове розслідування якого в межах кримінального провадження, за яким накладався арешт, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з вищевказаної ухвали слідчого судді, накладення арешту на вищевказану квартиру відбувалось як на предмет злочину. Згідно ст.98 КПК України предмети злочину мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу /відчуження, знищення, приховання/ на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна

Крім того, відповідно до ст.309 ч.1 п. 9 КПК України ухвала про накладення арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку, і ОСОБА_3 , отримавши копію ухвали від 11.11.2016 р., відповідно до вимог ст.395 ч.3 КПК України могла її оскаржити безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня отримання нею копії судового рішення. Між тим, власник майна до апеляційного суду, до компетенції якого входить перевірка обґрунтованості та законності судових рішень суду 1 інстанції, не зверталась.

А відтак, підстав вважати, що арешт на вказане в клопотанні нерухоме майно був накладений необгрунтовано немає.

Підстави вважати, що для арешту вищевказаної квартири відпала необхідність, ОСОБА_3 слідчому судді не доведено, оскільки ніяких документів суду не надано.

А відтак, вказані особою, що подала клопотання, обставини для скасування арешту не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, є безпідставними, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту. В зв`язку з чим в поданому клопотанні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 000174 від 21.09.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_8