Справа № 458/248/18
УХВАЛА

12 квітня 2018 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши в м. Турці Львівської області заяву потерпілої ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

06.03.2018 року до суду із даною заявою звернулася ОСОБА_4 .

Посилається на те, що 17.08.2009 року вироком Турківського районного суду Львівської області стягнуто із засудженого ОСОБА_5 на її користь 34490 гривень 80 коп. на відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди.

На підставі виконавчого листа Турківського районного суду Львівської області № 1-66 від 03.08.2010 року відділом ДВС Миколаївського районного управління юстиції ГТУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_5 вказаної суми. Даний виконавчий лист провернутий їй без виконання через відсутність у боржника майна, на яке може бути накладено стягнення. Термін пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 23.12.2011 року.

Оскільки боржник відбував покарання за вчинений злочин та перебував у місцях позбавлення волі, не міг мати доходів, виконавчий лист до виконання нею не пред`являвся через неможливість виконання рішення суду.

Просиить суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 свою заяву підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у ній.

В судове засідання боржник не прибув, повідомлений про час розгляду заяви через оголошення на сайті суду.

В судовому засідання прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши учасників кримінального провадження, які прибули, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2009 року вироком Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину щодо потерпілої ОСОБА_4 та стягнуто із засудженого ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 34490 гривень 80 коп. на відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди.

На підставі виконавчого листа Турківського районного суду Львівської області № 1-66 від 03.08.2010 року відділом ДВС Миколаївського районного управління юстиції ГТУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_5 вказаної суми. Даний виконавчий лист провернутий потерпілій без виконання через відсутність у боржника майна, на яке може бути накладено стягнення. Термін пред`явлення виконавчого лсита до виконання закінчився 23.12.2011 року.

Оскільки боржник відбував покарання за вчинений злочин та перебував у місцях позбавлення волі, не міг мати доходів, виконавчий лист до виконання потерпілою не пред`являвся через неможливість виконання рішення суду.

Наведені вище обставини підтведжуються: матеріалами кримінального провадження № 1-66 за 2009 рік, постановою державного виконавця від 23.12.2010 року, виконавчим листом Турківського районного суду Львівської області № 1-66 від 03.08.2010 року.

Не довіряти даним доказам підстав немає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 Кримінального процесуального кодексу України визначені загальні засади кримінального провадження, згідно із якими зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права та законність.

Відповідно до ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Аналізуючи наведені вище вимоги закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що буде справедливим, якщо злочинець, який заподіяв майнову і моральну шкоду неповнолітній потерпілій відшкодує її в обсязі, визначеному вироком суду, який підлягає безумовному виконанню, і, враховуючи те, що на час вчинення злочину щодо неї та на час повернення виконавчого листа потерпіла була неповнолітньою, суд вважає можливим і необхідним поновити пропущений термін на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 9, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 7, 8, 9, 21, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

заяву задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 1-66, виданого 03.08.2010 року Турківським районним судом Львівської області, про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4490грн. 80 коп. та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень, а всього 34 490 гривень 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 7 днів із дня її оголошення.

Суддя -