У Х В А Л А

08 грудня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узбечки, громадянки України, уродженки м. Пенджикент Ленінобадської області, Таджикистана, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001262 від 28.03.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

слідчого - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_6

підозрюваної - ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2016, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою жіночої статі, які до початку злочину домовились про спільне його виконання та розподілили роль кожного, переслідуючи злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, під приводом проведення спільного відпочинку, познайомились із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та за їх запрошенням разом із ними проїхали до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 .
В той же день, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні зазначеної квартири, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та будучи обізнаною про властивості та результат вживання із алкоголем лікарського препарату азалептин, спільно із іншою невстановленою особою жіночої статі, з метою обмежити здатність ОСОБА_7 .А.Р та ОСОБА_9 сприймати обставини подій, вчинили напад на останніх із застосуванням, без їх згоди, завчасно заготовлений лікарський препарат «азалептин (азалептол, лепонекс)», усвідомлюючи, що зазначений лікарський препарат при його вживанні із алкогольними напоями є небезпечним для життя та здоров`я людини та призведе до несвідомого стану потерпілих, підсипали вказаний лікарський засіб до напоїв ОСОБА_7 А.Р та ОСОБА_9 , в результаті дії яких, останні втратили свідомість.
В подальшому скориставшись тим, що потерпілі не усвідомлюють та не сприймають подій, що відбуваються, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою жіночої статі, продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Iphone 6 Sgold», вартістю 17 500 гривен, духами чоловічими марки «Million», вартістю 2600 гривень, духами чоловічими, вартістю 2600 гривень, годинником чоловічим, вартістю 7000 гривень, та грошовими коштами на загальну суму 3 000 доларів США, що становить 78756 гривень по курсу НБУ станом на 27.03.2016,спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 108 456 гривень, та майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Iphone5 Sgold», вартістю 10000 гривень та мобільним телефоном марки «SamsungGalaxy А 5 blue», вартістю 10 000 гривень, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 гривень.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 7 від 21.02.2017, ОСОБА_10 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середньої степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 8 від 21.02.2017, ОСОБА_7 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середньої степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину.
Таким чином, в діях підозрюваної ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів за яке Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавленняв олі.

14.07.2017 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

14.07.2017 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 .

16.07.2017 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

16.07.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та вручено копію письмового повідомлення про підозру.

17.07.2017 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_12 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

12.09.2017 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваній ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 11.11.2017.

07.11.2017 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваній ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 11.12.2017.

05.12.2 017 року постановою прокурора Одеської області, досудове розслідування було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 11.01.2017 року.

Проте, закінчити розслідування даного провадження у зазначені строки у органу досудового слідства не виявилось за можливе через особливу складність провадження. Для закінчення досудового слідства та прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами, органу досудового слідства необхідно провести:

провести оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення невстановленої особи жіночої статті, яка діяла за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4 , отримати тимчасовий доступ до інформації, яка мітить охоронювану законом таємницю, а саме до матеріалів кримінального провадження №0003647 від 06.06.2016 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , з метою отримання додаткових доказів по кримінальному провадженню, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр, вручити обвинувальний акт та реєстр кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити в повному обсязі, вважаючи мету і підстави продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 повністю обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце, а саме, що підозрювана переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, ураховуючи те, що на даний час притягується до кримінальної відповідальності за скоєння ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 187 КК України в іншому кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, свідків, з урахуванням того, що конфлікт залишився не вичерпаним, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання підозрюваної під вартою, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, з висновку експерта не випливає, що ОСОБА_4 підмішувала в напої потерпілим психотропну речовину. Експертизу орган досудового розслідування міг провести раніше, ризики неведені слідчим не доведені, вважають що слідчий мав достатньо часу закінчити досудове слідство у кримінальному провадженні, а тому просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, ураховуючи те, що на даний час притягується до кримінальної відповідальності за скоєння ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 187 КК України в іншому кримінальному провадженні, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, передбачені ст. 177 чинного КПК України, залишилися, про що свідчать дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії проведені не в повному обсязі.

Підозра ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_3 в ході якого вилучено десять слідів пальців рук на семи відрізках липкої стрічки;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого ОСОБА_16 опізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого ОСОБА_9 опізнав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду коробок від мобільних телефонів, добровільно наданих ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду документів, за участю потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- висновком експерта № 7 від 21.02.2017, згідно якого ОСОБА_10 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середнього степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину;
- висновком експерта № 8 від 21.02.2017, згідно якого ОСОБА_7 знаходився у клініці з 27.03.2016 по 28.03.2016 із заключним діагнозом: «гостре пероральне отруєння невідомою психотропною речовиною середнього степені тяжкості», зазначений діагноз дає можливість припустити про факт прийому клофеліну чи азалептину;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На даний час досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, підозрювана ніде не навчається, не працює не заміжня, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зв`язків, та можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, ураховуючи те, що на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 2, 4 ст. 187 КК України в іншому кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, які викладені в клопотання слідчого, були також підтверджені в судовому засіданні прокурором, який пояснив, що матеріалами кримінального провадження обґрунтовується підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. По справі проводяться відповідні слідчі дії, направлені на дослідження та отримання додаткових доказів на підтвердження факту вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваної підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваної, яка не заміжня, ніде не працює, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зв`язків і сама підозра у вчиненні нею кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ст.177 КПК.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження строку відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного потрібно продовжити на строк досудового слідства, до шести місяців.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шести місяців, тобто до 11.01.2018 року в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 08 грудня 2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
08.12.2017