Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

28 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001488 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, раніше судимого: 24.12.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Цим же вироком судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_8 , 24.02.2017 року о 12:20 год. перебував у приміщенні ТЦ «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Кільцева, 1-Б, де проходив повз відділ автозапчастин. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до торгівельної полиці, звідки взяв автомобільні клеми до акумулятора марки «Carcommerce» у кількості 3 шт., загальною вартістю 175 гривень 00 коп. В подальшому, вказаний товар ОСОБА_8 поклав до своєї кишені та, не розрахувавшись пройшов з викраденим майном повз торгівельні каси, після чого був затриманий працівниками охорони.

Крім того, 13.03.2017 року приблизно о 13:05 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/3, проходив повз відділ із продажу засобів особистої гігієни. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав дезодорант MSS блискавка стік 92 г., вартістю 67 грн. 50 коп., дезодорант LSS алое 65 г. гелевий, 2 шт., вартістю 55 грн. за одиницю товару, всього на суму 177 грн. 50 коп., який поклав до кишені власної куртки, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ЛК-Транс» матеріального збитку на суму 177 грн. 50 коп.

Крім того, 27.09.2017 року приблизно о 13:50, в м. Києві, перебуваючи в приміщенні ТЦ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна» по вул. В. Кільцевій, 1-В, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини та поклав до чорного поліетиленового пакету, який мав при собі, молочний шоколад з карамеллю та морською сіллю марки «САСНЕТ» 300 гр., 5 шт. вартістю 66 грн. 58 коп. за одиницю товару, молочний шоколад з мигдалем та родзинками марки «САСНЕТ» 300 гр., 4 шт., вартістю 66 грн. 58 коп., за одиницю товару та шоколад марки «САСНЕТ» 300 гр., 4 шт., вартістю 66 грн. 58 коп., за одиницю товару, всього на загальну суму 932 грн. 12 коп. В подальшому, ОСОБА_8 , не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення вище вказаного торгового центру, чим завдав матеріального збитку ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна», на загальну суму 932 грн. 12 коп. без ПДВ.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року та помякшити призначене йому покарання до арешту строком на шість місяців.
Як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі, покарання призначене йому за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, за своєю суворістю, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з обставин справи та приймаючи до уваги те, що він, ОСОБА_8 , повністю визнав свою вину, активно сприяв проведенню досудового розслідування та щиро кається у вчиненні злочину.

Крім того, обвинувачений просить врахувати той факт, що в нього є неповнолітня дитина, якій потрібна підтримка.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; проаналізувавши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дійОСОБА_8 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в межах призначеного йому покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, який, згідно вимог ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочинів та те, що обвинувачений вчинив умисні злочини проти власності упродовж короткого проміжку часу, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , щире каяття та врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання.
При цьому, суд не знайшов підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, а також для застосування ст. 69 чи норм ст. 69-1 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, оскільки характер вчинення злочину, його спосіб, тяжкість, у сукупності з іншими встановленими обставинами, вказують на те, що в даному конкретному випадку виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, як за окремі злочини, так і за сукупністю злочинів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі винного, а тому, незважаючи на доводи його апеляційної скарги, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.
Посилання обвинуваченого у скарзі на те, що він повністю визнав свою вину, активно сприяв проведенню досудового розслідування та щиро кається у вчиненому злочині, а також на те, що у нього є неповнолітня дитина, якій потрібна його підтримка, не можуть свідчити про призначення ОСОБА_8 явно несправедливого покарання, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останній, будучи раніше судимим за вчинення аналогічного злочину, належних висновків для себе не зробив та, після відбуття покарання за попереднім вироку, через незначний проміжок часу, вчинив декілька нових злочинів проти власності, що дає підстави для висновку про його схильність до протизаконного способу життя.
Виходячи з вищенаведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, не вбачає законних підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/843/2018

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1