Великоолександрівський районний суд Херсонської області

Справа № 650/1055/17
Провадження № 1-кп/650/179/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Садок Великоолександрівського району Херсонської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 21 липня 2017 року о 16-00 годині, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення права приватної власності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на березі річки Інгулець на відстані близько 30 м. від кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрала бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1172», з ідентифікатором ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2379-МТ від 09.08.2017 року становить 950 грн., флеш-карту Micro CD, об`ємом 8 Gb, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2379-МТ від 09.08.2017 року становить 90 грн., та сім-картку оператора «Vodafon» вартістю 50 грн., що належать ОСОБА_5 , чим завдала потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1090 грн.
Своїми діями ОСОБА_4 скоїла діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєному визнала повністю, щиро розкаялася і суду пояснила, що 21.07.2017 року о 16-00 вони з співмешканцем випивали, там був також ОСОБА_5 , який мав при собі мобільний телефон «Nokia». Коли ОСОБА_5 пішов купатися в річку, вона викрала його телефон, а своєму співмешканцю сказала, що телефон знайшла. Той повірив. Сім-карту вона залишила вдома, купила нову. Під час скоєння крадіжки була в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 21.07.2017 року він відпочивав на річці. Там же була і обвинувачена. При ньому був телефон «Nokia». Він пішов купатися в річку, а коли вийшов потерпілої вже не було, також він виявив пропажу барсетки, в якій був телефон, паспорт, трудова книжка та посвідчення учасника АТО. Телефон йому повернули працівники поліції, а сім-карту не повернули.
Крім визнання обвинуваченою своєї вини, її вина доведена та підтверджується зібраними судом доказами.
Витягом з ЄРДР від 03.08.2017 року про реєстрацію кримінального провадження, з якого вбачається, що ОСОБА_4 21.07.2017 року близько 16-00 години , знаходячись на березі річки Інгулець на відстані близько 30 м. від кафе-бару «Поплавок», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрала у ОСОБА_5 бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1172».
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.08.2017 року від ОСОБА_5 .
Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 03.08.2017 року, під час проведення якого було оглянуто місцевість на березі річки Інгулець в смт Велика Олександрівка, де було вчинено крадіжку мобільного телефону ОСОБА_5 .
Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 03.08.2017 року, під час проведення якого було оглянуто бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1172», добровільно виданий ОСОБА_4 .
Висновком судово-товарознавчої експертизи № 2379-МТ від 09.08.2017 року, яким встановлено ринкову вартість викраденого.
Протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 11.08.2017 року, під час проведення якого ОСОБА_4 показала та розповіла про обставини скоєної нею крадіжки.
В судових дебатах прокурор підтримав обвинувачення, просив визнати обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, звільнивши її від відбування покараннявипробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, поклавши на неї обов`язки згідно ч.1 п.п. 1, 2 ч. 2 п. 2 ст.76 КК України. Речові докази просить залишити у власності потерпілого, судові витрати покласти на обвинувачену. Також заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 амністії та звільнення її під призначеного судом покарання, оскільки вона має неповнолітню дитину.
В судових дебатах обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала, просить обрати покарання на розсуд суду. Не заперечує проти звільнення її від призначеного покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», про що надала відповідну заяву.
Заслухавши пояснення прокурора та обвинуваченої, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що інкримінований обвинуваченій ОСОБА_4 злочин мав місце за встановлених обставин, остання винна у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
При визначенні виду та міри покарання для обвинуваченої суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченої до вчиненого, повне визнання нею своєї вини, особу винної, яка за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.
Обставиною, що обтяжує кримінальне покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно «в» ст. 1 зазначеного закону ОСОБА_4 є суб`єктом застосування амністії.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, вчинила злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин вона вчинила в липні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного злочину визнала повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 9 ЗУ "Про застосування амністії в Україні"та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування кримінального покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме що в подальшому протягом десяти років до неї не може бути застосовано амністію.
Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати підлягають стягненню в дохід держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цією статтею у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки згідно ч.1 п.п. 1, 2 ч. 2 п. 2 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.
Речові докази по справі:
-бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-1172», з ідентифікатором ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_5 ;
-флеш-карту Micro CD, об`ємом 8 Gb - залишити у власності ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2379-МТ від 09.08.2017 року в сумі 197,74 грн.
На вирок може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1