УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого згідно статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, -
21 травня 2017 року приблизно о 2 годині ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе-бару «Пасаж», розташованого по вул. Шевченка, 16 в смт. Романів Житомирської області, на підґрунті неприязних відносин, умисно наніс два удари кулаком по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому нижньої щелепи в області 2, 3 зубів зі зміщенням уламків та перелому співставного відростку справа без зміщення уламків.
Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 1 статті 122 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений винуватість у скоєнні злочину, який йому інкримінується, визнав повністю.
Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочин, скоєний ним, відноситься до категорії середньої тяжкості.
ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 122 КК України.
При цьому суд, беручи до уваги тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, приходить до висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України.
Вирішуючи цивільний позов, пред`явлений потерпілим у даному кримінальному провадженні щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
За загальним правилом, закріпленим статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом статті 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Пред`являючи цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілий зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 він поніс витрати у розмірі 2696,77 грн на придбання ліків, проведення медичних обстежень та придбанням квитків на проїзд до лікувальних закладів.
Оцінивши доводи, наведені потерпілим для підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу позову, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість вимог та стягує з обвинуваченого 2696,77 грн на відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується фіскальними чеками та визнається обвинуваченим.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити покарання два роки обмеження волі.
Згідно статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку один рік.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1