У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" листопада 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 18.03.2016 року про арешт майна,
в с т а н о в и в:

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду із клопотання в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 18.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна.
З тексту клопотання вбачається, що група осіб створили та придбали суб`єкти підприємницької діяльності серед яких ТОВ «Трест Київбудпостач», ТОВ «Макро 2», ТОВ «Агрофірма «Промінь 2014», ТОВ «Арзітек-буд», ТОВ «СОТІС-К», ТОВ «Аккорд ЛС», ТОВ «Шетніс Груп», ТОВ «ІННОВ-ТЕХ», ТОВ «Україна-Китай інтернешенел», ТОВ «Греймакс», ТОВ «Лінк-Трейд», ТОВ «Віктан Компані», ТОВ «Реал», ТОВ «Роял», ТОВ «Самирсант», ТОВ «Ред бул», ТОВ «Бакто Груп», ТОВ «Аксіома», ТОВ «Дегера Союз», ТОВ «Схід Буд», ТОВ «Фаворит» та ТОВ «Діалог» та інші, з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, серед яких ТОВ «УкрБілРос», ТОВ «ВФ «Інвекс Телеком» та інших, що призвело до ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, на суму 3 475 209 грн.
Також зазначено, що з метою недопущення втрати, знищення чи пошкодження речових доказів, крім того з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, виникла необхідність у накладенні арешту на предмети, речі та документи.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані учасниками документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Залежно від об`єкта обшук поділяється на три види: 1) обшук приміщень: а) житла чи іншого володіння особи; б) службових і виробничих приміщень підприємств, установ, організацій; 2) обшук місцевості: саду, городу, подвір`я, ділянок лісу, поля тощо; 3) обшук особи (ч. 3 ст. 208 КПК).
Згідно з ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
При цьому, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст.167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
При цьому, в ч.1 ст.168 КПК України зазначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Так, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В ч.5 ст.171 КПК України, зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
При цьому в ч.1 ст.172 КПК України вказано, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При цьому, в ч.3 ст.173 КПК України, зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 18.03.2016 року про арешт майна відмовити.
Вилучені предмети, речі та документи, за результатами проведеного обшуку 18.10.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: папку червоного кольору з документами ТОВ «СОЛЮШН ГРУП» (код за ), в кількості 1 шт., папку чорного кольору з документами ТОВ «СОЛЮШН ГРУП» (код за ), в кількості 1 шт., акт надання послуг №00000049 від 31.12.16 на 1-му арк., акт №ОУ 0001665 від 31.08.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001611 від 31.07.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001555 від 30.06.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001504 від 31.05.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001454 від 30.04.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001334 від 28.02.2017 на 1-му арк., акт №ОУ 0001391 від 30.03.2017 на 1-му арк., мобільний телефон чорного кольору Samsung, IMEI: НОМЕР_1 в кількості 1 шт., мобільний телефон чорного кольору BlackBerry, IMEI: НОМЕР_2 в кількості 1 шт., мобільний телефон чорного кольору HUAWEI, IMEI: НОМЕР_3 в кількості 1 шт., флешнакопичувач блакитного кольору фірми «CONCEPTRONIC», s/n: 1370 в кількості 1 шт., ноутбук сірого кольору DELL, s/n: FG7SY32 в кількості 1 шт., ноутбук синього кольору FUJITSU, s/n: 575621-01R2510358 в кількості 1 шт., готівкові грошові кошти в іноземній валюті Долар США, в загальній сумі 20 000 дол. США (двадцять тисяч доларів США), в купюрах номінальною вартістю 100 дол. США (сто доларів США), в кількості 200 купюр, детальний опис яких міститься в протоколі обшуку, готівкові грошові кошти в іноземній валюті євро, в загальній сумі 1 130 євро (одна тисяча сто тридцять євро), в купюрах різної номінальної вартості, а саме: номіналом 100 євро (сто євро), в кількості 5 купюр, номіналом 50 євро (п`ятдесят євро), в кількості 11 купюр, номіналом 20 євро (тридцять євро), в кількості 4 купюри, детальний опис яких міститься в протоколі обшуку повернути власнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя: