Справа № 752/9943/16-к
Провадження №: 1-кп/752/171/17
В И Р О К
Іменем України
31.10.2017 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, українки, яка не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 в середині лютого 2015 року, в денний час доби, біля станції метро «Васильківська» м. Києва, зустрілася з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка запропонувала їй документально значитись директором суб`єкта підприємницької діяльності за грошову винагороду. Усвідомлюючи противоправний характер дій, обвинувачена ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодилась на таку пропозицію.
Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, в середині лютого 2015 року обвинувачена ОСОБА_3 в денний час доби зустрілась з невстановленою досудовим розслідуванням особою біля станції метро «Васильківська» в м.Києві та надала останній копію власного паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РУ ГУ МВС України в м.Києві 01.04.1998, та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , за що отримала грошову винагороду у розмірі 200 гривень.
При цьому під час підписання вказаних документів обвинувачена ОСОБА_3 достовірно усвідомлювала, що відображені у них дані та дати не відповідають фактичним обставинам, що фактично обов`язки директора вказаного товариства вона не виконуватиме, оскільки не має навиків, досвіду для їх виконання та бажання займатись підприємницькою діяльністю.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 реалізувала злочинний умисел, направлений на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей шляхом їх підписання. Після виконання вказаних дій передала невстановленій особі підписані нею документи за грошову винагороду в сумі 200 гривень.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винною за ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини в точній послідовності. Щиро розкаялася та пояснила, що в середині лютого 2015 року, в денний час доби, біля станції метро «Васильківська» м. Києва, зустрілася з наглядно знайомою особою, яка запропонувала їй документально значитись директором суб`єкта підприємницької діяльності за грошову винагороду. Вона погодилася. В середині лютого 2015 року в денний час доби знову зустрілась з тією особою біля станції метро «Васильківська» в м.Києві та надала останній копію власного паспорта громадянина України та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру, за що отримала 200 гривень. У подальшому в середині лютого 2015 року у денний час доби, зустрілась з тією особою неподалік станції метро «Васильківська» в м.Києві, де підписала заздалегідь підготовлені документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме: протоколи загальних зборів; договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі «Ларго союз»; наказ про призначення її на посаду директора ТОВ «Ларго Союз»; статути ТОВ «Ларго Союз»; довіреності, згідно яких уповноважує представляти інтереси підприємства іншу особу; реєстраційну картку (форма 4) ТОВ «Ларго Союз»; реєстраційну картку (форма 3) ТОВ «Ларго Союз». При цьому під час підписання вказаних документів вона достовірно усвідомлювала, що відображені у них дані та дати не відповідають фактичним обставинам, що фактично обов`язки директора вказаного товариства вона не виконуватиме, оскільки не має навиків, досвіду для їх виконання та бажання займатись підприємницькою діяльністю.
Наявні в справі докази її винуватості вонане оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.205-1 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченої, обставини, що помякшують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 205-1 КК України, у виді обмеження волі без позбавленням права обіймати певні посади та застосувати статтю 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази - вилучені документи ТОВ «Ларго Союз», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати в сумі 2379 гривень 24 копійки - вартість почеркознавчої експертизи № 233/1 від 17.06.2016 року, проведеної Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБУ- стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1