Провадження № 1-кс/742/737/17
Єдиний унікальний № 742/2651/17

05 вересня 2017 року
Слідчий Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Прилуцької місцевої прокуратури про арешт майна.
В подальшому транспортні засоби учасників ДТП були визнані речовими доказом по даному кримінальному провадженню.
В зв`язку з чим, для запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, у даному провадженні слідчий і звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний автомобіль.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідно до ст.214 КПК України до ЄРДР 04.09.2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення та є потреба у досудового розслідування здійснити таке втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та даним втручання може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а саме забезпечення збереження речових доказів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98,131,132,170-174,309,369-372 КПК України слідчий суддя,-
Клопотання слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1