УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 108 06, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва українець, громадянин України, з вищою освітою, ріелтор агентства нерухомості «Київська нерухомість», перебуває у шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками ч.2 ст.345, ч. 1 ст. 162 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 31.08.2016 повідомлено про підозру за ч.2 ст.345, ч. 1 ст. 162 КК України, які вчинені за таких обставин.

30.08.2016 до Шевченківського УП ГУПН у м. Києві надійшла заява ОСОБА_7 про самовільне проникнення до квартири АДРЕСА_3 . За результатами виїзду на місце події та огляду вказаної квартири слідчо-оперативної групою опечатані вхідні двері квартири та приставлено до них дільничного офіцера поліції ОСОБА_8 .

Цього ж дня, під час виконання працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, ОСОБА_5 та двоє інших осіб намагались проникнути до приміщення вказаної квартири. ОСОБА_8 з метою запобігання вчинення протиправних дій, пред`явивши своє службове посвідчення, попередив їх про недопустимість проникнення до вказаної квартири у зв`язку із обмеженим доступом.

Однак, ОСОБА_5 та вказані особи, застосовуючи фізичне насильство до працівника поліції, відтіснили останнього від вхідних дверей квартири та почали наносити ОСОБА_8 удари в груди. Подолавши таким чином опір ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші особи протиправно потрапили до вказаної квартири.

Слідчий вважає, що існують ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення злочинів або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали наведені стороною обвинувачення ризики необґрунтованими. Просили врахувати сталі соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього сім`ї та непрацездатних утриманців.

Крім того, пояснили, що проникнення до квартири підозрюваний здійснив на доручення власника квартири ОСОБА_9 . Також просили взяти до уваги, що вказаною квартою шляхом незаконної реєстрації права власності заволоділи інші особи. У зв`язку з цим Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Зокрема, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Стосовно підозри за ч. 1 ст.162 КК України слідчий суддя зазначає, що надані стороною захисту документи спростовують її обґрунтованість з огляду на наявність суперечливих документів щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом та зазначених слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеному слідчим ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає, що такі дії цілком імовірні з огляду на характер та мотиви вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів.

Крім того, слідчий суддя також не виключає можливості знищення підозрюваним певних речей та документів, які мають значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, однак не перебувають під контролем слідчого.

Разом з тим, матеріали клопотання не доводять наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ять років, якщо прокурор доведе, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція частини 2 статті 345 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.

Водночас, наданими слідчому судді матеріалами не підтверджено факт переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, а з урахуванням висновку про необгрунтованість підозри за ч.1 ст.162 КК не можна вважати, що цій особі повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення у суворій відповідності з законом .

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 не судимий, має міцні соціальні зв`язки, враховуючи наявність у останнього постійного місця роботи, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням в умовах несвободи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_5 .
Строк дії даної ухвали встановити по 02 листопада 2016 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1