Справа № 462/2213/17
У Х В А Л А
26 грудня 2017 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скарги ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.11.2017 року про закриття кримінального провадження та від 29.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

встановив:
13.12.2017 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.11.2017 року про відмову в задоволені клопотання ОСОБА_3 від 23.11.2017 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000939; зобов`язати старшого слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.11.2017 року; зобов`язати старшого слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена постанова є незаконною, а дії слідчого грубо порушують вимоги КПК України.

22.12.2017 року скаржник звернувся до слідчого судді з другою скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.11.2017 про закриття кримінальне провадження № 0000939 від 09.03.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена старшим слідчим з порушенням вимог КПК України.

22.12.2017 року ухвалою слідчого судді матеріали двох вищевказаних скарг буди об`єднані в одне провадження.

Скаржник у судовому засіданні обидві скарги підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить скарги задовольнити.

У судове засідання не з`явився старший слідчий, проте слідчому судді були надані матеріали кримінального провадження, а відтак неявка старшого слідчого не перешкоджає розгляду скарг.

У судовому засіданні встановлено, що 09.03.2017 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000939 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, по факту того, що на думку ОСОБА_3 в діях представників ЛКП «Сяйво» наявні ознаки самоправства.

З матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування була допитана в якості свідка директор ЛКП «Сяйво» ОСОБА_5 (протокол допиту свідка від 16.03.2017 року).

30.03.2017 року постановою старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000939 від 09.03.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2017 року вищезазначена постанова старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0000939 були направлені в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Крім того, 30.06.2017 року постановою старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 було вдруге закрито вищезазначене провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.08.2017 року вищезазначена постанова старшого слідчого ОСОБА_4 від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження були направлені в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Як убачається зі змісту мотивувальної частини ухвал слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2017 року та від 21.08.2017 року підставами скасування постанов старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року та від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження слугувало наступне.

Слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутні в діянні наслідки істотна шкода як обов`язковий елемент об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, обставини виявлення порушення, пасивну поведінку заявника/скаржника.

Такий його висновок фактично ґрунтується лише на показаннях директора ЛКП «Сяйво» ОСОБА_5 , на яку заявник вказує, що вона вчинила відносно нього злочин.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився допитом вказаної особи, проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Таким чином, у зв`язку з непроведенням вищевказаних слідчих (розшукових) дій та іншими недоліками досудового розслідування постанови старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року та 21.08.2017 про закриття кримінального провадження і були скасовані ухвалами слідчих суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вимоги ухвал слідчих суддів Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2017 року та від 21.08.2017 року залишилися поза увагою старшого слідчого ОСОБА_4 , з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 92 КПК України випливає, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження слідчим під час проведення досудового розслідування після 09.06.2017 року так і не була проведена жодна слідча дія у порядку, який передбачений КПК України.

Факт того, що заявник ОСОБА_3 не з`явився жодного разу на допит за викликом слідчого не може бути підставою, яка б будь-яким чином давала слідчому підстави не проводити інші слідчі дії, зокрема, провести допит інших осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим ОСОБА_4 передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, була вдруге винесена оскаржувана постанова від 27.11.2017 року, якою було закрито кримінальне провадження № 0000939 від 09.03.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

За таких обставин, беручи до уваги, що поза увагою старшого слідчого ОСОБА_4 залишилися вимоги ухвал слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2017 року та від 21.08.2017 року, які є обов`язковими для виконання в силу вимог ч. 2 ст. 21 КПК України, слідчий суддя констатує, що в судовому засіданні встановлено неповноту проведення старшим слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000939, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Крім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження № 0000939 від 09.03.2017 року, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова від 27.11.2017 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, і тому скаргу на постанову про закриття кримінального провадження слід задовольнити, а вказану постанову скасувати.

Щодо вимог скарги на постанову старшого слідчого від 29.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 , то слідчий суддя вважає, що вказана скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

23.11.2017 року до старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надійшло клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000939.

Постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.11.2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000939.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежився лише тим, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначено жодних підстав, які б вказували на завдання останньому фізичної або майнової шкоди, а також, тим, що ОСОБА_3 не з`явився на виклики в правоохоронні органи. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ОСОБА_3 , яке, на думку скаржника, вчинено щодо нього.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені старшим слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та старшим слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати.

Щодо вимоги про зобов`язання старшого слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.11.2017 року про визнання його потерпілим, то зазначена вимога повністю охоплюється вимогою про скасування постанови від 29.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, і тому відсутні підстави для задоволення вказаної вимоги.

Також, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання старшого слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки у вимоги чинного КПК України не передбачають винесення слідчим суддею ухвали про зобов`язання слідчих вручати заявнику у кримінальному провадженні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.11.2017 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.11.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000939 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000939 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 23.11.2017 року про визнання потерпілим.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.