Номер провадження № 11-сс/785/900/13
Головуючий у першій інстанції Тонконоженко
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Потаніна О.О.

суддів - Бриткова С.И., Кожемякіна О.А.

при секретарі - Кофової А.Г.

за участю прокурора - Третяк О.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляції прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.08.2013 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області Акішенко Т.М. про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та продовжити срок досудового розслідування до 15.09.2013 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, фахівця ломбардного відділення №18 УкрКредитСервіс, раніше не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2012 року ОСОБА_4 шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами ОСОБА_3 на суму 4337649 гривень, заподіявши останньому матеріальний збиток в особливо великому розмірі. 17.11.2012 року о 16.00 годині ОСОБА_4 залишила робоче місце приміщення ломбарду, поставила приміщення на охоронну сигналізацію та з вказаного часу до приміщення ломбарду ніхто не заходив, оскільки ключі від приміщення знаходились у ОСОБА_4 та пульт охоронної сигналізації не знімався. З цього часу ОСОБА_4 більше до ломбарду не зявлялась. 18.11.2013 року при проведенні перевірки в ломбарді, розташованого аз адресою: м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 121, був встановлений факт недостачі золотих прикрас, загальною вагою 879,65 грамів, вартість 228816 гривень та грошові кошти у розмірі 21912 гривень, на загальну суму 250728 гривень.

В апеляції прокурор просить відмінити ухвалу суду, та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 13.02.2013 року ОСОБА_4 було обявлено у розшук. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 була затримана за ухвалою слідчого судді про дозвіл на її затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, доведеність наявності ризика того, що вона може переховатися від органів слідства та суду, тобто ризика передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також суд не взяв до уваги, що підозрювана з 28.11.2012 року по 14.06.2013 року переховувалась від правоохоронних органів, що характеризує її не з позитивної сторони. Вона вчинила тяжкий злочин, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування біль мяких запобіжних заходів. Тому вважає, що зазначені обставини дають достатні підстави для продовження строку підозрюваній ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

В своїй апеляції потерпілий ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, повязаний із триманням під вартою. Вважає, що суддя винис незаконне рішення, тому як підозрювана ОСОБА_4 може втекти, або бути викраденою особами, яких вона звинувачує. Суддя не виконав вимоги КПК України, сприяв підозрюваній спілкуватися з особами які разом з нею коїли злочин.

Вислухавши доповідача, прокурора, який просив про задоволення апеляції, потерпілого, якій також просив про задоволення апеляції, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляції підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.08.2013 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї наступних обовязків:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи або навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та вїзд в Україну;

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою мотивуючи тим, що по кримінальному провадженню необхідно виконати ряд робот: отримати та залучити до матеріалів висновки судово-економічної експертизи, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр по кримінальному провадженню.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 з 14.06.2013 року знаходиться під вартою і з нею проводились слідчі дії, в тому числі їй оголошено про підозру, вважає, що виконання слідчим слідчих дії можливо без тримання підозрюваної під вартою, тобто забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обовязків можливо шляхом застосування до неї більш мякого запобіжного заходу. ЇЇ вік та стан здоровя, потребує обстеження в закладі МОЗ, її майнового стану, та обставин злочину, необхідно застосувати до ОСОБА_4 запобіжній захід у вигляді домашнього арешту.

Обираючи такій захід слідчий суддя прийшов до висновку, що всі докази по справі закріплені в встановленому законом порядку і що підозрювана на них вплинути не може, підстав вважати, що перебуваючи під домашнім арештом підозрювана може заважати встановленню істини у справі, ухилитися від слідства та суду не може бо такі підстави відсутні.

Доводи апеляцій про взяття ОСОБА_4 під варту, так як вона скоїла тяжкий злочин, та може приховуватись від органів слідства, суд вважає необґрунтованими, та вважає, що до ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1,2 ч.1 ст. 194 КК України, однак не надані матеріали (докази), які б свідчили про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

Крім того автори апеляції не врахували того, що строк утримання під вартою підозрюваної закінчився і що після закінчення строку необхідно ставити питання не про продовження строку, а про обрання чі зміну запобіжного заходу при наявності клопотання слідчого. Без такіх процесуальних документів розгляд підстав апеляції неможливо.

Виходячи з викладеного , колегія суддів підстав для скасування чи зміни постанови слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст. 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора та потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2013 року про відмову у обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без зміни.

Судді: