Єдиний унікальний номер № 285/916/17
Провадження № 1-кп/0285/324/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/916/17 0000034 від 06.01.2017 року) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, без реєстрації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого
1) 04.08.2016 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, в якого в законному порядку судимість не знята та не погашена, в період іспитового терміну в один з днів грудня місяця 2016 року, в обідню пору дня, перебуваючи по вул. Шевченка, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, поблизу автостанції, на узбіччі дороги, виявив кастет, який поклав у кишеню своєї курточки, який відповідно до висновку експерта № 1/32 від 11.01.2017 року являється контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом.
Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вказаний кастет є холодною зброєю, став умисно, без передбаченого законом дозволу, носити його при собі, з метою самозахисту.
05.01.2017 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 , слідуючи по вул. Лесі Українки, в с. Теснівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, був зупинений працівниками Новоград-Волинського ВП ГНУП в Житомирській області, які при поверхневому огляді одягу останнього виявили та вилучили з кишені курточки ОСОБА_6 кастет, який він умисно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 03.02.2017 року, близько 21 год., ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив умисно, таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , підійшов до тумбочки яка стояла в одній з кімнат будинку, звідки умисно повторно викрав мобільний телефон марки «QUMOQUEST 354 black» вартістю 1000 грн., в якому була СІМ-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. паяльник вартістю 115 грн., кухонний ніж вартістю 26 грн. та будівельний степлер вартістю 182 грн., які склав до поліетиленового пакету.

Після чого залишив місце вчинення злочину, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1348 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263 та ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, викладених в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено.
Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла письмова заява про проведення судового розгляду без його участі, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає, просить суворо не карати обвинуваченого.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_6 та його умисні дії, які виразилися у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив злочин в період звільнення від покарання з випробуванням, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 263 та ч. 2 ст. 185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З метою уникнення ризиків ухилення засудженого від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку, та взяти його під варту з зали суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів вирішено судом згідно з ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
Його ж визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3-х років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 04.08.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 3-х років 2-х місяців позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку,та взяти його під варту з зали суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 21.12.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 527 грн. 76 коп. судових витрат за проведення експертизи у кримінальному провадженні (висновок експерта № 1/32 від 11.01.2017 року).
Речові докази у кримінальному провадженні:
- кастет, який відповідно до висновку експерта № 1/32 від 11.01.2017 являється контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, що залишено на зберігання у спеціальному приміщенні для зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити;
- паяльник з дерев`яною ручкою, кухонний ніж та степлер, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий :