Справа: № 148/72/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про накладення арешту на майно, за участю сторони кримінального провадження: старшого слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що 11.01.2018 о 09.43 год. на автодорозі «Тульчин-Клебань», водій автомобіля марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 рухаючись на автодорозі між с. Кинашів та с. Клебань, Тульчинського району Вінницької області, здійснюючи обгін автомобіля марки ДАФ, на закритій ділянці дороги виїхав на зустрічну смугу руху, де рухався автомобіль марки «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , останній з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди здійснив екстрене гальмування, внаслідок чого його автомобіль виїхав на ліве узбіччя, де відбулось зіткнення з деревом.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000021 від 12.01.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування під час огляду місця події вилучено автомобіль марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору та автомобіль «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, які доставили для зберігання на спеціальний майданчик з метою зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області.

В подальшому 12.01.2018 вказані транспортні засоби приєднані до кримінального провадження як речові докази.

На думку сторони крім анального провадження, що звернулася з даним клопотанням на автомобілі «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , поширюється правовий режим тимчасово вилученого майна, за їх допомогою можливо встановити ряд фактів та обставин важливих для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, крім того зазначені автомобілі необхідні для проведення експертиз, у зв`язку з чим, на них слід накласти арешт.
Власник автомобіля «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.
Власник автомобіля «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та користувач ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання.
Таким чином, слідчий суддя, заслухавши позицію викладену слідчим, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням не надала переконливих даних, які б давали достатні підстави вважати, що вилучені автомобілі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки у клопотанні наведено суперечливі відомості, зокрема зазначено, що вилучені автомобілі необхідні для проведення експертиз, а відсутність арешту на вказане майно є перешкодою для їх проведення та унеможливлює проведення будь-яких слідчих дій з даним майном, в той час як в ході розгляду клопотання встановлено, що станом на 17.01.2018 в рамках даного кримінального провадження проведено автотехнічну експертизу.

Крім того, у клопотанні зазначено, що: «після накладення арешту зазначених в клопотанні автомобілів можна буде призначити автотехнічні та інші експертизи, встановити кут контактування автомобілів, їх положення відносно елементів дороги в момент контакту, технічний стан та вартість відновлювано-ремонтних робіт», що протирічить опису дорожньо-транспортної пригоди згідно якого зіткнення автомобілів не відбулося, а автомобіль марки «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок екстреного гальмування виїхав на узбіччя де зіткнувся з деревом.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя: