Справа № 367/1918/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/993/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 30.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання із випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.ч.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

21.11.2016 року близько 20 год. 55 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кулішова, неподалік будинку №73, в смт. Гостомель Київської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив швидкість руху, яка дозволяється у населених пунктах, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п/п. «а» п. 2.9, п/п. «б», «д» п. 2.3, п. 12.4, п. 1.1. розділу 34.1 Правил дорожнього руху (надалі ПДР), і допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_2 , перевищив дозволену швидкість руху, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі під керуванням ОСОБА_9 , що призвело до отримання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки, переломів 8-го, 9-го ребер зліва, розриву діафрагмами зліва, травматичного розриву селезінки (спленектомія), закритого перелому обох кісток правого передпліччя, а також вивиху човноподібної кістки правої кисті.

Враховуючи, що порушення ОСОБА_7 вимог п/п. «а» п. 2.9, п/п. «б», «д» п. 2.3, п. 12.4 та п. 1.1 розділу 34 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27.06.2017 року стосовно ОСОБА_7 у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що незважаючи на обвинувачення, яке підтримано прокурором у судовому засіданні, міський суд не дослідивши всіх доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не надавши їм правової оцінки, змінив обвинувачення ОСОБА_7 , виключивши з нього порушення останнім п.п.12.1, 12.2 ПДР України. Вказані обставини учасниками судового провадження не оспорювались. Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у розумінні ч.1 ст.412 КПК України, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» від 29.06.1990 року при здійсненні правосуддя в кримінальних справах необхідність суворого додержання кримінально-процесуального законодавства незалежно від характеру і тяжкості вчиненого злочину, недопустимість будь-яких відхилень від вимог закону, маючи на увазі, що неухильне додержання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини і прийняття по ній законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Керуючись ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 21.11.2016 року, близько 20 год. 55 хв., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п/п. «а» п. 2.9, п/п. «б», «д» п. 2.3, п. 12.1, п. 12.2, п. 12.4, п. 1.1. розділу 34.1 Правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі під керуванням ОСОБА_9 , що призвело до отримання останнім тяжких тілесних ушкоджень.

Проте, у оскаржуваному вироку обвинувачення ОСОБА_7 сформульоване у наступному вигляді: 21.11.2016, близько 20 год. 55 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кулішова, неподалік будинку №73, в смт. Гостомель Київської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив швидкість руху, яка дозволяється у населених пунктах, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п/п. «а» п. 2.9, п/п. «б», «д» п. 2.3, п. 12.4, п. 1.1. розділу 34.1 Правил дорожнього руху, і допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_2 , перевищив дозволену швидкість руху, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі під керуванням ОСОБА_9 , що призвело до отримання останнім тяжких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки, переломів 8-го, 9-го ребер зліва, розриву діафрагмами зліва, травматичного розриву селезінки (спленектомія), закритого перелому обох кісток правого передпліччя, а також вивиху човноподібної кістки правої кисті.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідивши всіх доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не надавши їм правової оцінки, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст.349 КПК України, змінив обвинувачення ОСОБА_7 , виключивши з нього порушення останнім п.п.12.1, 12.2 ПДР України.

Зазначене порушення судом першої інстанції норми кримінального процесуального закону є істотним, в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, так як перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду з особливостями, встановленими ст.416 КПК України, в тому числі частиною другою зазначеної статті.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити зібрані у кримінальному провадженні докази та ухвалити відповідно до норм КПК України законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду.

Головуючий:
Судді: