Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/186/18
№ 1-кп/733/38/18
Вирок
Іменем України
"15" березня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000048 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ступаківка Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 січня 2018 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , запропонувавши останньому свої послуги по придбанню зерна по зниженій ціні, шляхом обману та зловживаючи довірою останнього, заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 900 гривень 00 копійок, які добровільно останній віддав ОСОБА_3 . Не маючи наміру виконання усної домовленості щодо придбання зерна кукурудзи, ОСОБА_3 витратив кошти на власні потреби.
Загальна шкода потерпілому ОСОБА_4 злочинними діями ОСОБА_3 становить 900 гривень 00 копійок.
Крім того, 22 січня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , з дозволу останнього, маючи на меті таємне заволодіння офіційними документом кредитною карткою, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з корисливих мотивів, викрав кредитну картку «Приватбанк» (картка «Універсальна») № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_4 , після чого залишив помешкання останнього. З даної кредитної картки ОСОБА_3 гроші не знімав, а зберігав за місцем свого проживання для власних потреб.
16 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України по даному кримінальному провадженню № 0000048 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_3 , з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 1 ст. 357 КК України привласнення офіційного документу кредитної банківської картки; істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди, відшкодування її до затвердження угоди про примирення. Також сторонами угоди узгоджено при наявності обставин, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, відсутність обтяжуючих обставин покарання та враховуючи посередню характеристику за місцем проживання, покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), а за ч. 1 ст. 357 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілим ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями ще до підписання угоди про примирення.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України є злочинами невеликого ступеня тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_4 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в її затвердженні відсутні відповідно до п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, а тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 16 лютого 2018 року по кримінальному провадженню № 0000048 відносно ОСОБА_3 в здійсненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України та призначити міру покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок); за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1