Дата документу Справа № 337/496/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/255/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/496/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2018 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , раніше судимого: 15.12.2010 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі; 25.01.2017 року звільненого у зв`язку із відбуттям покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 години 44 хвилин 16 квітня 2018 року, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 35 240 грн., а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду від 17.02.2018 року та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 свою провину визнає частково, оскільки він допоміг перенести речі за пропозицією свого товариша та вже тільки на місці збагнув, що це злочин, проте, проявив слабкість та не зміг відмовити ОСОБА_10 .

Також захисник просить врахувати те, що: ОСОБА_8 щиро кається у вчиненому та готовий співпрацювати зі слідством; участь у крадіжці заздалегідь не була об`єднана спільним умислом групи осіб; підозрюваний перебуває у цивільному шлюбі, в якому виховує 5-річну доньку, дружина працює, неофіційно проживає з сім`єю у найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 ; зі слів підзахисного, він за російським законодавством має 2 неробочу групу інвалідності; його бабця, яка проживає за місцем його прописки: АДРЕСА_5 , постійно пересилає йому через банківську систему гроші по інвалідності в сумі 3 250 грн., отже він має можливість утримувати сім`ю, слідкувати за своїм здоров`ям.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні слідчого зазначено, що 15.02.2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на виконання спільного злочинного наміру, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном, через каналізаційний люк залізли у колодязь, що розташований неподалік будинку АДРЕСА_6 , звідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 витягли обрізаний мідний телефонний кабель, довжиною 71 метр, марки ТПП 100*2*0,4, вартістю 31 632 гривень 64 копійок /з урахуванням ПДВ/, що належить ПАТ «Укртелеком».

15 лютого 2018 року о 15 годині 44 хвилини ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування інших запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановивши, що висунута ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахувавши дані про особу підозрюваного, дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваного звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , думка захисника ОСОБА_7 , доводи слідчого і прокурора, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею при прийнятті рішення врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей не має, до місця проживання в Україні не прив`язаний, так як не має постійного місця реєстрації в м. Запоріжжі та є громадянином іншої держави, тобто існують ризики, що підозрюваний може продовжувати вчиняти корисливі кримінальні правопорушення проти власності, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка у провадженні.

Посилання апелянта на наявність обставин, визначених ст. 178 КПК України, які, на думку сторони захисту, не враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а саме, що: ОСОБА_8 перебуває у цивільному шлюбі, в якому виховує 5-річну доньку, дружина працює, неофіційно проживає з сім`єю у найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 ; зі слів підзахисного, він за російським законодавством має 2 неробочу групу інвалідності; його бабця, яка проживає за місцем його прописки: АДРЕСА_5 , постійно пересилає йому через банківську систему гроші по інвалідності в сумі 3 250 грн., отже він має можливість утримувати сім`ю, слідкувати за своїм здоров`ям, на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, такі відомості відсутні, не додані вони захисником і до апеляційної скарги, та, крім того, ці обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про щире каяття підозрюваного у вчиненому та готовність співпрацювати зі слідством, не впливають на правильність висновків слідчого судді.

Що стосується доводів апелянта про те, що участь у крадіжці заздалегідь не була об`єднана спільним умислом групи осіб та, що ОСОБА_8 допоміг перенести речі за пропозицією свого товариша і вже тільки на місці збагнув, що це злочин, проте, проявив слабкість та не зміг відмовити ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення умислу чи його відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя дотримався й вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також слідчим суддею було враховані і положення ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно з якими розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, знов підозрюється у вчиненні 15.02.2018 року, тобто через рік після його звільнення з місць позбавлення волі 25.01.2017 року, умисного корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею в достатній мірі було враховано положення ч. 4 ст. 182 КПК України та визначена застава у максимальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, при цьому є справедливим, оскільки не порушує права підозрюваного, тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, зазначеного в ухвалі слідчого судді, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 години 44 хвилин 16 квітня 2018 року з одночасним визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: