Ухвала
Іменем України
23 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 697/1276/15-к

провадження № 51-1496 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Кримінального касаційного суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 8 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30 серпня 2017 року щодо виправданого ОСОБА_4 ,
встановила:
вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 8 квітня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець
АДРЕСА_1 ,

виправданий за недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 249 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 30 серпня 2017 року вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 8 квітня 2016 рокузалишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вищевказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Зокрема вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурор фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак у мотивувальній частині касаційної скарги лише цитує зміст норм кримінального Закону без належних доводів щодо неправильного його застосування.
До того ж, у мотивувальній частині касаційної скарги прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які на його думку допущені судом апеляційної інстанції, однак не зазначає їх, як і не зазначає конкретні помилки, які на його думку, були допущені судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення, з урахуванням положень статті 412 КПК України.
Більше того ж, прокурор посилаючись на упередженість суду апеляційної інстанції, який, на його думку, підійшов до оцінки доказів з виправдувальним ухилом, не надає доказів такої позиції, як і не вказує на суть клопотання, які судами були проігноровані, як він зазначає у мотивувальній частині касаційної скарги.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись статтею 5 КПК України, частиною 1 статті 429 цього Кодексу, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 8 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30 серпня 2017 року щодо виправданого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3