Справа № 303/5148/16-к
Номер рядка ст. звіту- 22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 13.04.2016 року до ЄРДР за №0000809 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, вдівця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , учасників провадження: потерпілого ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 14.11.2008 року перебуваючи на території дворогосподарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 у невстановлений час, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами, застосувавши обман, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 у сумі 30000,00 доларів США, за наступних обставин.
Діючи з метою переконання потерпілого ОСОБА_8 у справжності своїх намірів щодо отримання коштів у борг з їхнім наступним поверненням та не маючи на меті у майбутньому повертати отримані кошти, ОСОБА_5 запевнив потерпілого ОСОБА_8 у можливості виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення отриманих у борг коштів, а саме 30000,00 доларів США, до 10.12.2008 року надавши потерпілому ОСОБА_8 написану власноручно ОСОБА_5 розписку, у якій зазначив, що гарантією виконання взятих ним боргових зобов`язань є квартира, яка розташована в АДРЕСА_2 та яку ОСОБА_5 продасть у разі неможливості своєчасно повернути борг.
На підтвердження правдивості зазначених у розписці відомостей, одночасно із розпискою ОСОБА_5 надав потерпілому ОСОБА_8 пакет правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, співвласниками якої вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а саме: свідоцтво про право власності на житло; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності.
При передачі потерпілому розписки про отримання грошових коштів у борг та оригіналів документів про право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що власниками квартири є ОСОБА_10 та їхній неповнолітній син ОСОБА_5 , а не він та те, що вказана квартира перебуває в іпотеці банку і відповідно до п.3.1.2 Іпотечного договору №260/zквіп-06-01, укладеного 29.11.2006 року, між іпотекодавцем ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та іпотекодержателем ТОВ «Український промисловий банк», «іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в спільну діяльність, оренду, користування, лізинг, тощо) без отримання на це попередньої письмової згоди іпотекодержателя» та не маючи такої згоди від іпотекодержателя, запевнив ОСОБА_8 , що квартира належить йому та дружині ОСОБА_10 і за рахунок продажу вказаної квартири він виконає зобов`язання щодо повернення отриманих у борг грошових коштів.
Однак, отримавши у наслідок застосування до потерпілого ОСОБА_8 обману грошові кошти у сумі 30000,00 доларів США, взяте на себе зобов`язання, щодо повернення їх до 10.12.2008 року ОСОБА_5 не виконав та жодних дій по поверненню грошових коштів отриманих шахрайським шляхом від потерпілого ОСОБА_8 з 10.12.2008 року і по теперішній час не вжив.
Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 в сумі 30000,00 доларів США, що становить 173457,00 гривень.
ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що він з 2006 року разом з ОСОБА_11 почав займатися бізнесом. Приблизно у 2008 році він звернувся до ОСОБА_12 щоб взяти гроші в борг, але він йому відмовив. Тоді він звернувся до ОСОБА_11 так як останній був в дружніх відносинах з ОСОБА_12 . Після того як ОСОБА_11 переговорив із ОСОБА_12 , останній погодився дати гроші в борг. Після чого він в присутності ОСОБА_11 в стоматкабінеті написав розписку, але ОСОБА_11 сказав, що ОСОБА_12 вимагає щось у заставу, а тому він поїхав додому переговорив із дружиною, яка погодилися та взявши документи на квартиру поїхав в с. Карпати додому до ОСОБА_11 , де і передав розписку та документи на квартиру, яка, як він вважав, належала йому та дружині так як була їм подарована його тестем на весілля у 1993 році та отримав від ОСОБА_12 30000,00 доларів США.
Кошти, які він взяв у позику були використані на бізнес разом з ОСОБА_11 . Після отримання грошей він кожного місяця на протязі 8 років сплачував відсотки у розмірі приблизно 5 % від суми, що за усною домовленістю становило 500,00 доларів США, а тому ОСОБА_12 і ОСОБА_11 ніяких претензій до нього не мали.
Приблизно в 2013 році він не мав змоги вчасно сплачувати відсотки тоді ОСОБА_12 передав йому через ОСОБА_11 , щоб він повернув всю суму, а тому він особисто візвіз до ОСОБА_12 додому 30000,00 доларів США, які позичив у свого знайомого. Передаючи кошти він сказав ОСОБА_12 щоб той повернув документи, однак ОСОБА_12 сказав, що він має повернути ще 4000,00 доларів США з чим він категорично не погодився, а тому ОСОБА_12 не повернув йому документи на квартиру.
Окрім цього показав, що договір іпотеки він підписував як чоловік своєї дружини. Про існування іпотеки було відомо ОСОБА_11 так як ОСОБА_11 було відомо про кредит, який отримала його дружина у 2006 році під заставу квартири та він перед отриманням грошей від ОСОБА_12 нагадав про іпотеку ОСОБА_11 , але останній сказав, що це формальність, просто будеш платити відсотки.
Вказав на те, що ніякого умислу щодо привласнення грошових коштів в нього не було, між ними були цивільно-правові відносини та він із ОСОБА_12 повністю розрахувався.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина доведена показами потерпілого, свідка та дослідженими в суді доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що він у 2008 році знаходячись в с. Карпати Мукачівського району вдома у свого знайомого ОСОБА_13 на прохання останнього та в його присутності надав у борг ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 30000,00 доларів США. Для чого потрібно було кошти обвинуваченому не пригадує, вони потрібні були ОСОБА_5 або для купівлі приладу у кабінет або для повернення кредиту в банк. Натомість ОСОБА_5 дав йому розписку, про те що в разі не повернення грошей передасть йому квартиру або продасть її і поверне гроші та надав оригінали документів на квартиру. Про те, що квартира перебуває під іпотекою в банку ОСОБА_5 йому нічого не сказав, як і не сказав, що зазначений у документах співвласник кваритири - ОСОБА_5 є сином обвинуваченого, а навпаки запевнив, що це його квартира, при цьому вказав, що якби він знав за ці обставини то грошей би ОСОБА_5 не дав.
Про те, що квартира знаходиться в іпотеці банку він дізнався від працівників поліції, після написання ним заяви про вчинення ОСОБА_5 злочину.
Вказав на те, що на даний час ОСОБА_5 грошових коштів йому не повернув, хоча він неодноразово звертався до нього з цього приводу на що ОСОБА_5 кожного разу обіцяв, що поверне.
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що він перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_8 та перебував в дружніх відносинах із ОСОБА_5 якого знає близько 10-15 років. Коли саме він не пам`ятає до нього прийшов ОСОБА_5 та попросив позичити гроші в борг, які були йому необхідно для «імплантантів» у його кабінет, однак він сказав, що не має таких грошей, але може запитати в знайомого. Після чого на прохання ОСОБА_5 він попросив ОСОБА_8 позичити гроші на що останній погодився. Після чого ОСОБА_5 приїхав до нього додому в АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 позичив йому 30 000 доларів США, про що ОСОБА_5 надав розписку, відповідно до якої в разі неповернення коштів він передасть квартиру ОСОБА_12 та надав документи на квартиру, власником якої, як пояснив ОСОБА_5 він був. Однак після цього, ОСОБА_5 так і не повернув цих коштів, хоча він разом із ОСОБА_8 декілька разів зустрічалися із ОСОБА_5 з цього приводу.
Згідно із Свідоцтвом про право власності на житло від 04.02.2005 року та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.04.2005 року №6923510 квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .
Відповідно до Витягу з рішення виконкому Мукачівської міської ради «Про надання згоди для здійснення правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке мають діти» від 28.11.2006 року №261, ОСОБА_10 надано дозвіл на посвідчення договору іпотеки квартири по АДРЕСА_2 , співвласником якої є малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для отримання кредиту в сумі 30000,00 доларів США.
Згідно із кредитним договором №260/Св-06, укладеним 29.11.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_10 , остання отримала кредит в сумі 23500,00 Євро з кінцевим терміном повернення до 28.11.2016 року.
Як слідує з іпотечного договору №260/Zквіп-06-01, укладеного 29.11.2006 року між іпотеко держателем - ТзОВ «Український Промисловий банк» та ОСОБА_10 , як позичальником іпотекодержателем і ОСОБА_5 , 1969 р.н. та ОСОБА_10 , 1973 р.н., які діють від імені свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як іпотекодавці-майнові поручителі останні в забезпечення виконання кредитного договору №260/Св-06 від 29.11.2006 року, надали в іпотеку банку належну на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , 1995 року народження, квартиру під АДРЕСА_4 .
Згідно із висновком експерта почеркознавчої експертизи №4/181 від 25.07.2016 року, другий підпис на кожному з 5 аркушів іпотечного договору №260/Zквіп-06-01 від 29.11.2006 року у графі «Іпотекодавець» виконані ОСОБА_5 . Підпис на останньому аркуші іпотечного договору №260/Zквіп-06-01 від 29.11.2006 року у графі навпроти прізвища « ОСОБА_5 батько» виконаний ОСОБА_5 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 29.11.2006 року №10230687, ОСОБА_5 є майновим поручителем за ОСОБА_10 .
Також, з Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.05.2014 року №22250084 вбачається, що належна на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_10 квартира АДРЕСА_4 , станом на 28.05.2014 року перебуває під іпотекою в банку ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про передачу Активів та Кредитних Зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку та перебуває під арештом.
Відповідно до розписки від 14.11.2008 року, ОСОБА_5 , 1969 року народження, проживаючого АДРЕСА_2 разом із жінкою ОСОБА_10 , 1973 року народження взяли у борг від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 30000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 10.12.2008 року у повному обсязі. В разі неповернення боргу в сумі 30000,00 доларів США, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зобов`язалися продати квартиру по АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку експерта почеркознавчої експертизи №4/128 від 10.05.2016 року, підпис від імені ОСОБА_5 у розписці від 14.11.2008 року виконаний ОСОБА_5 . Рукуписні записи у розписці від 14.11.2008 року, крім запису «14.11.2008 р. ОСОБА_10 », виконані ОСОБА_5 . Відповідно до довідки №482-01/04 наданої директором Латорицького відділення АКБ «Правекс Банку» курс української гривні відносно долара США становить 5,7819 гривні за один долар США.
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_5 в частині сплати відсотків ОСОБА_8 та повернення останньому грошових коштів то дані твердження ОСОБА_5 спростовано показами потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 та розпискою за текстом якої відсутні будь-які умови щодо сплати відсотків, при цьому грошові кошти ОСОБА_5 брав на один місяць та покази ОСОБА_5 не підтверджено жодними доказами, а тому суд оцінює їх критично.
Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його необізнаності щодо належності квартири АДРЕСА_4 його сину, а не йому та показів в частині дарування квартири йому та його дружині на весілля його тестем у 1993 році, то дані покази спростовано висновком почеркознавчої експертизи №4/181 від 25.07.2016 року та іпотечним договором №260/Zквіп-06-01 від 29.11.2006 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 підписав даний договір від імені свого малолітнього сина ОСОБА_5 , 1995 року народження, при цьому ОСОБА_5 на останньому аркуші договору підписав його у графі « ОСОБА_5 батько» та показами самого ОСОБА_5 який показав, що даний договір він підписував.
Окрім цього дані покази спростовано наданими ОСОБА_5 . ОСОБА_8 документами на квартиру під час отримання грошових коштів, а саме Свідоцтвом про право власності на квартиру від 04 лютого 2005 року за яким квартира приватизована згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за яким право власності на квартиру виникло на підставі рішення МВК №19 від 03.02.2005 року, а тому суд оцінює їх критично.
З врахуванням вищенаведеного суд покази ОСОБА_5 розцінює як спосіб захисту і бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
З врахуванням вищевикладеного суд, оцінивши докази, які є належними та допустимими, в їх сукупності прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах.
Обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо та раніше не судимий, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті із конфіскацією майна.
Процесуальні витрати - вартість проведених почеркознавчих експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Окрім цього суд, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу, приходить до висновку, що обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 07 (сім) років з конфіскацією майна.
Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведених почеркознавчих експертиз за № 4/128 від 10.05.2016 року та №4/181 від 25.07.2016 року у розмірі 2156,42 (дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень 42 коп.) гривень.
Речові докази по справі, а саме: розписку ОСОБА_5 від 14.11.2008 року, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_8 , свідоцтво про право власності на житло від 04.02.2005 року, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.04.2005 року №6923510 та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3