УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :
в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 08.08.2017 року надійшло клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2017 року по справі № 761/17569/17, провадження 1-кс/761/10913/17 на автомобіль марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та на автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт на зазначені автомобілі накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_4 не входить до кола осіб щодо яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна п. 2-4 ч.2 ст.170 КПК Українки, крім того зазначені автомобілі не є ні знаряддям, ні об`єктом кримінального правопорушення, а отже не відповідають критеріям речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з мотивів у ньому наведеним.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, клопотань про відкладення розгляду клопотання від останнього до суду не надходило.

Слідчий суддя, вислухавши доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , вивчивши надані в розпорядження суду матеріали, приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів, в межах кримінального провадження № 0001864 від 12 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185, ч. 2 ст.194 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Тобто, у кримінальному провадженні № 0001864 від 12 травня 2016 року підозрюваним є ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2017 року арешт на автомобіль марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та на автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 накладено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, санкцією якого встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з конфіскацією майна, з метою забезпечення конфіскації майна у разі призначення в подальшому такого додаткового покарання судом.

Мотивами накладення арешту на вказані автомобілі стали висновки суду про те, що зазначені автомобілі на праві спільної сумісної власності належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Разом з тим в ухвалі слідчим суддею не зазначено на підставі яких даних він дійшов висновку про те, що автомобіль марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистий номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Як вбачається з матеріалів клопотання відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру МВС України автомобіль марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 , що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , та відповіддю Управління патрульної поліції в м.Харкові № 3296/41/14/01-2017 від 28 квітня 2017 року.

Разом з тим, ОСОБА_4 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, а відтак не входить до кола осіб, на майно яких в силу вимог ч. 5 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Та обставина, що ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 від 20 березня 2009 року є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути правовою підставою для накладення арешту на зазначені автомобілі, так як у розпорядження слідчого судді не надавались докази на підтвердження факту належності цих автомобілів на праві спільної сумісної власності подружжю у встановленому законодавством порядку.

Посилання в ухвалі слідчого судді на те, що вказані автомобілі належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності є помилковим, оскільки питання щодо поділу майна подружжя вирішується судом в порядку цивільного судочинства.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, накладення арешту на автомобілі марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тоді як власником цих автомобілів є ОСОБА_4 стосовно якої не здійснюється кримінальне провадження № 0001864 від 12 травня 2016 року, за умови індивідуальної відповідальності особи за вчинення злочину, призведене в даному випадку до порушення справедливого балансу між інтересами власника ОСОБА_4 , гарантованими їй законом, і завданнями цього кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відсутність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_4 як такий, що накладений необґрунтовано.

У зв`язку з чим зазначені автомобілі мають бути негайно повернуті власнику.

Інші питання порушені у цьому клопотанні перед слідчим суддею, не підлягають розгляду в одному провадженні з клопотання про скасування арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 травня 2017 року по справі № 761/17569/17 провадження 1-кс/761/10913/2017 на нерухоме майно, а саме: на автомобілі марки «BMW» моделі «Х6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова НОМЕР_3 та автомобіль марки «Toyota» моделі «Auris», державний номер НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1

.