В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/323/18

23 березня 2018 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани кримінальне провадження № 0000046 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив пропозицію надання та надав неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням наданого службового становища.

Злочин вчинив при таких обставинах.

27.03.2016 року близько 17 год., керуючи автомобілем марки Wolksvagen Golf, р.н.з. НОМЕР_1 , рухався населеним пунктом Цехув, гміни Сьрода Сьльонска, Республіки Польща.

Під час руху вулицею Сьредзка, населеного пункту Цехув, гміни Сьрода Сьльонска, Республіки Польща, був зупинений працівниками повітової комендатури поліції Сьрода Сьльонска старшим аспрантом ОСОБА_6 та старшим постовим ОСОБА_7 , які здійснювали нагляд за дорожнім рухом.

Під час перевірки документів, за зовнішніми ознаками водія у працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкогіт». За результатами тесту було встановлено, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому працівниками повітової комендатури поліції Сьрода Сьльонска ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запрошено ОСОБА_5 до службового автомобіля для складання відповідних документів щодо виявленого правопорушення. З метою схиляння працівників поліції до відмови від вчинення ними службових дій щодо складання відповідних документів з приводу фіксації факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на задньому сидінні у салоні службового автомобіля поліції, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в усній формі запропонував та надав працівникам повітової комендатури поліції у Сьроді Сьльонській старшому аспіранту ОСОБА_9 та постовому ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 240 польських злотих, що за курсом НБУ станом на 27.03.2016 року становило 1642,42 грн., які поклав на переднє пасажирське сидіння автомобіля.

Під час досудового розслідування між прокурором Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , який діяв з участю адвоката ОСОБА_4 , 16 березня 2018 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ст. 369 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до категорії середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :
Угоду від 16 березня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000046 про визнання винуватості укладену між прокурором Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст.369 ч.1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Речовий доказ кошти у сумі 240 польських злотих конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя