Справа № 642/3601/17
Провадження № 1-кп/642/564/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:
1) 03.04.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою АСХО від 13.06.2014 року вирок суду від 03.04.2014 року змінено, в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на З роки;
2) 22.09.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.185 ч.2, 70 ч.І КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимосгь, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:
Так, 17 березня 2017 року близько 07 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 40-Е, що рухалося по вул. Велика Панасівська (Котлова), маршрутом до станції метро «Центральний ринок» м. Харкова, проходячи по салону вказаного маршрутного таксі з використанням нецензурної лайки в адресу ОСОБА_5 , що також перебрав у салоні вказаного маршрутного таксі запропонував ОСОБА_5 , прибрати його рюкзак чорного кольору, що висів у нього на плечі. Після чого, ОСОБА_4 , не дочекавшись відповіді ОСОБА_5 , почав смикати останнього за рюкзак та хапати за плече, на що потерпілий ОСОБА_5 , попросив його не чіпати, після чого ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння, тілесних ушкоджень, умисно усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання прибравши руки з плеча потерпілого ОСОБА_5 , раптово наніс йому тілесні ушкодження шляхом нанесення одного удару кулаком правої руки в обличчя, в область верхньої губи з лівого боку, після чого у ОСОБА_5 , в результаті удару ОСОБА_4 , відкрилась кровотеча. ОСОБА_4 , у свою чергу з місця скоєння кримінального правопорушення зник, вийшовши на зупинці маршрутних таксі під назвою «Поліклінніка».
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2166- ая/17 від 04.04.2017 року судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_5 було заподіяно такі тілесні ушкодження, як забійна рана на верхній губі ліворуч, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) згідно п.п. 2.3.1-а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України віл 17.01.1995 р.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що 17 березня 2017 року, близько 07 годині 20 хвилин, перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 40-Е, що рухалося по вул. Велика Панасівська (Котлова), маршрутом до станції метро «Центральний ринок» м. Харкова проходячи по салону таксі з метою виходу на зупинці, у нього виник конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_5 , який перебрав у салоні вказаного маршрутного таксі. Він запропонрав ОСОБА_5 , прибрати його рюкзак, що висів у нього на плечі за заважав здійснити вихід з таксі. Після чого, не дочекавшись відповіді ОСОБА_5 , він наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, в область верхньої губи з лівого боку, після чого вийшов на зупинці маршрутних таксі під назвою «Поліклінніка».
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїв умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тому його дії кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується не задовільно, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення вчинене ним після вироку Дзержинського районного судом м. Харкова від 22.09.2016 року, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначає йому покарання за сукупністю вироків, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Судові витрати і речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 71 ч. 1, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2016 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1