Справа № 702/522/17
Провадження № 1-кп/702/7/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарем: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/7/18 у справі № 702/522/17 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 187 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
законний представник потерпілого: ОСОБА_9
обвинуваченого: ОСОБА_3
законного представника обвинуваченого : ОСОБА_10
представники Монастирищенського РС з питань пробації, служби у справах дітей Монастирищенської РДА, сектору привентивної діяльності з ювінальної привенції Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області: не з`явились
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , 11 липня 2016 року, близько 02 години 00 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись в парку по вул. Леніна смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я неповнолітнього, що виразилось в умисному нанесенні ряду ударів руками та ногами в область голови та тулубу, спричинили неповнолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців лиця, забійних ран, саден обох губ, синців спини, які згідно висновку експерта Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне -бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/730 від 22 липня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Bravis Biz» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 1282,50 грн., SІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 25,00 грн., SІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 25,00 грн., картою пам`яті micro SD 4 Gb, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 76,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1408,50 грн.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Представники Монастирищенського РС з питань пробації, сектору привентивної діяльності з ювінальної привенції Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Представники служби у справах дітей Монастирищенської РДА в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. З приводу міри покарання обвинуваченому покладаються на думку суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що влітку 2016 року, в смт. Цибулів Монастирищенського району, він зі своїми друзями йшов в бар. Після того, як бар зачинився, вони вирішили піти в інший. В той вечір він вживав лише невелику кількість енергетику. По дорозі, поблизу олійні, вони зустріли ОСОБА_12 . Спочатку до ОСОБА_12 підійшов ОСОБА_13 , а згодом і він. Він взяв в потерпілого цигарки, а ОСОБА_13 дав йому ляпаса. Потім вони пішли далі та зупинилися біля бару «Чайхана». Бар був зачинений і ОСОБА_13 запропонував побити потерпілого, тобто ініціатором нападу на потерпілого був ОСОБА_11 . Вони наздогнали потерпілого приблизно о 3 годині ночі, в заводському парку, що знаходиться в смт. Цибулів Монастирищенського району, де він сховався в кущах. Вони його знайшли, витягли з кущів та почали бити. Били вони потерпілого тільки ногами і руками, сторонніми предметами удари потерпілому вони не наносили. Крім нього та ОСОБА_14 , ніхто удари потерпілому не наносив та участі в побитті потерпілого не приймав. Через деякий час засвітився телефон марки «Бравіс», він вважав, що телефон його, він підняв його та забрав телефон собі в кишеню. Він не може пояснити з якою метою вони забрали телефон. Після цього, вони ще продовжували бити потерпілого і ОСОБА_13 зняв з нього паска, мав намір зв`язати йому ноги. Він не пам`ятає чи зв`язували потерпілому ноги та чи знімали з нього кросівки. Потім вони з місця події побігли і поблизу «Фуршета» він витягнув телефон та зрозумів, що це телефон потерпілого ОСОБА_12 . ОСОБА_13 сказав віддати телефон йому. Вони мали намір повернути потерпілому телефон, але злякалися тому, що помітили, як на місце події поїхала міліція. Вадим забрав телефон, а він сім карти і флешку, які вони викинули на повороті. Сім карти вони викинули тому, що боялися, що на телефон можуть подзвонити. Після цього вони пішли додому до ОСОБА_13 , де він взяв одяг щоб переодягнутися. Потім вони пішли до ставу, щоб спалити свої речі, тому, що вони були в крові і вони не хотіли щоб це помітили їх батьки. Він спалив свій одяг, а ОСОБА_13 свій і вони пішли по домівках. Потім, вже в відділку поліції, коли його викликали для дачі пояснень, в присутності потерпілого, спочатку він віддав флешку, а потім через деякий час?приблизно через два дні, ОСОБА_13 віддав телефон. Він повністю визнає себе винним і на потерпілого вони вчинили напад з метою заволодіння майном. Він шкодує про вчинене, щиро кається у вчиненому, просить ще раз вибачення у потерпілого та його батька, у своєї матері. Він не мав наміру вчиняти злочин, як це сталося не розуміє. Потерпілому він відшкодував шкоду і потерпілий на сьогоднішній день до нього претензій немає. Він просив у потерпілого вибачення, він його вибачив та примирився з ним. Просить суворо його не карати, більше так робити ніколи не буде, належний висновок для себе він зробив і раніше він судимий не був. Він в даний час завершив навчання в школі, планує продовжити навчання, а зараз працює неофіційно.

Крім повного визнання вини ОСОБА_3 будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені кримінального злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що в липні місяці 2016 року, близько 2 години ночі, в смт. Цибулів Монастирищенського району, він повертався додому від своєї знайомої на ім`я ОСОБА_15 . Поблизу бару «Олійня» його зупинили хлопці та попросили цигарку. До нього, з компанії хлопців підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_16 і він дав їм цигарку. Вадим вдарив його по обличчі, але він не відповів. Компанія хлопців пішла вперед, а він почекавши деякий час також пішов додому. Неподалік бару «Чайхана» він помітив компанію хлопців. На той час він вже розмовляв зі своєю знайомою із м. Артемівськ на російській мові, оскільки вона не зовсім розуміла українську мову. Через деякий час, він почув, як хлопці кричали «давай його поб`єм». Він на це не звернув уваги та пішов далі. Через деякий час він почув, що за ним біжать дві особи, при цьому виражаючись нецензурними словами. Він відключив телефон і побіг в бік парку де сховався. Хлопці його шукали та через деякий час знайшли. Вони витягли його за комір з кущів, він впав, а вони почали його бити руками та ногами в різні частини тіла. Удари йому наносили обидва хлопці. Він почав втрачати свідомість. Потім в нього випав телефон марки «Бравіс бізер блед», з двома сім картами та мікро сіді флешкою і вони його забрали при цьому запитали чи є в нього ще якісь речі на, що він відповів, що немає. Більше ніяких його речей не зникло. Хлопці продовжили його бити, а потім зняли з нього кросівки, ремінь. Він прийшов до тями коли на вулиці вже було світло. Додому він пішов без кросівок, оскільки не знайшов їх, через те, що в нього дуже спухли очі і він нічого не бачив. Його кросівки залишились в парку, хлопці їх зняли і там залишили. Ремінь також залишився у парку. Прийшовши додому, він випив води та втратив свідомість. Після цього він пам`ятає події частково, а саме що викликали швидку та доправили його до лікарні, робили йому знімки і остаточно до свідомості він прийшов тільки в лікарні. Пізніше до нього приходили слідчі і він давав показання з приводу цієї події. Пізніше йому повернули телефон, дві сім карти і флеш карту. Обвинувачений просив в нього вибачення і він особисто йому пробачив. На його думку не має необхідності позбавляти обвинуваченого волі тому, що він змінився, має право на свободу та на навчання. Обвинувачений шкоду йому відшкодовував, а тому будь-яких претензій до обвинуваченого він не має та примирився з ним;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка показала, що в липні 2016 року працівники поліції запросили її бути свідком у кримінальній справі. В кабінеті слідчого був присутній підсудній ОСОБА_18 з матір`ю, який сам видав мобільний телефон. При цьому він пояснив, що напередодні він разом з ОСОБА_19 побили хлопчину в селищі ОСОБА_20 , в нічну пору в парку і вказаний телефон вони забрали на місці бійки. Телефон випав під час бійки та знаходився на місці бійки, але з кишені телефон вони не витягували. Телефон в них з`явився в результаті цієї бійки, тобто він його не з рук видер, а на місці бійки чи після бійки його знайшов. Хлопець, якого вони побили був їм знайомий, ходив разом з ними в школу. Телефон був чорного кольору. Після того, як ОСОБА_18 все це розповів, працівник поліції складав протокол, який вона підписувала. Заперечень, зауважень до слідчої дії з боку ОСОБА_18 та його матері не було. В ході цієї слідчої дії на ОСОБА_18 ніхто не тиснув, він розповідав все добровільно;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні показала, що влітку була запрошена в якості понятої під час проведення слідчого експерименту. Крім неї в якості понятої також була ОСОБА_22 , також були слідчі, з ОСОБА_19 була його матір. Слідчий експеримент проводився в смт. Цибулів, поблизу заводу в парку. ОСОБА_19 на статисті показував, як він бив потерпілого. Статис лежав на землі і ОСОБА_19 показував, як він бив його ногою в голову, в ребра, в ногу. Слідчий повідомляв, що ОСОБА_19 наносив потерпілому тілесні ушкодження разом з ОСОБА_18 . Після завершення слідчої дії, слідча писала протокол в якому вона розписувалася. Під час слідчої дії ніякого тиску, ні морального ні фізичного, на ОСОБА_19 не здійснювалося;
- показаннями свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні показав, що влітку 2016 року, він разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншими відпочивали в барі «Млинок», який знаходиться в смт. Цибулів, дивилися футбол, приблизно до початку першої години ночі. Після завершення футбольного матчу та закриття бару, вони вирішили йти в центр, в інший бар. Коли вони дійшли до центра то побачили, що ОСОБА_19 і ОСОБА_18 з ними не було. По дорозі, потерпілого ОСОБА_24 , вони не зустрічали. Вони їм зателефонували, але вони слухавку не взяли. Вовчок ОСОБА_25 і ОСОБА_26 особисто телефонували до ОСОБА_18 , але телефон був вимкнений, до ОСОБА_19 вони не телефонували. Після цього, в зв`язку з тим, що бар вже був зачинений, він пішов додому;
- показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав, що був запрошений свідком при видачі флеш карти ОСОБА_19 в райвідділі. Крім нього був присутній інший свідок, ОСОБА_19 та матір ОСОБА_19 . При цьому ОСОБА_19 пояснив, де він її здобув та яким чином. Пізніше, в смт. Цибулів він показав на місце, де викинув сім карту з телефона, флеш карту. Потім він показав на місце, де було згарище і де вони спалили одяг після розбою чи нападу. Зі слів ОСОБА_19 , він з товаришем, в липні місяці 2016 року, вчинили напад на якогось хлопчину і заволоділи його телефоном з сім картою та флеш картою. Після завершення слідчої дії, в ході якої працівниками поліції вівся якийсь документ, в якому він ставив підпис. Тиск на ОСОБА_19 ніхто не чинив;
- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні показала, що ввечері з 10 липня на 11 липня 2016 року вона, в себе вдома, спілкувалася з ОСОБА_29 і в нього не було будь-яких тілесних ушкоджень. В ОСОБА_12 був мобільний телефон, марки «Бравіс», чорного кольору, на 2 сім картки: здається на Київстар і на МТС. ОСОБА_30 пішов від неї близько першої чи другої години ночі, 11 липня 2016 року. Вона провела його до фіртки. В цей час по вулиці йшла група хлопців, одного з яких вона впізнала, це був ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_12 пішов від неї, хлопці йшли за ним та голосно розмовляли. ОСОБА_12 нічого образливого вони не говорили. Їй відомо, що ОСОБА_12 повернувся додому близько 5 години ранку та був весь побитий. Про це їй стало відомо від самого потерпілого, наступного дня коли вона провідувала його в лікарні в м. Монастирище. Вона бачила, що в нього була розбита губа, були дуже набряклі очі, синці на спині, оскільки він був без верхнього одягу. Потерпілий їй розповідав, що він щось не поладнав з хлопцями, які йшли позаду нього по вулиці і він побіг та добіг до парку, який розташований на території Цибулівського цукрового заводу. Хлопці його наздогнали. Його били декілька хлопців, ногами, а більше він не пам`ятає. В лікарні він їй повідомив, що в нього зник телефон і додому в с. Івахни він йшов без взуття та паска. Зникнення телефону він виявив коли повернувся додому. ОСОБА_12 не знав хто його побив. Потерпілий їй повідомляв, що в ході бійки він втрачав свідомість та всі події не пам`ятає. На цей час потерпілому вже відомо хто саме його побив, а на момент побиття він їх не знав;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні показала, що була запрошена влітку 2016 року, разом з колегою в якості свідка під час проведення експерименту. Крім неї та її колеги, на місці також були присутні слідчий, захисник та ОСОБА_19 з матір`ю. При цьому їм повідомили, що в якості свідків до суду їх викликати не будуть. В ході експерименту ОСОБА_19 розповідав, що відбулася бійка між хлопцями поблизу цукрового заводу в смт. Цбулів. Він показував та розповідав, що побив якогось хлопця. В ході цієї події вівся протокол, який потім всі учасники підписували. Вона протокол не читала, але підписала його. Вона не чула, щоб хтось з учасників висловлював зауваження до дії та протоколу. На ОСОБА_19 ніякого тиску не було, ні фізичного ні морального;
- даними протоколу огляду місця події від 11.07.2016 року з фототаблицями до нього, згідно якого на місці події, прилеглої території до парку, що неподалік Цибулівського цукрового заводу по вул. Леніна в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, було виявлено одну пару чоловічого взуття - макасини синього кольору, розміру 41, чоловічий ремінь чорного кольору зі слідами плям темно-бурого кольору схожими на кров. Поряд із ременем, у траві виявлено пляму розміром 30х25 темно-бурого кольору схожу на кров;
- даними протоколу огляду предметів від 12.07.2016, згідно яких була оглянута пара чоловічого взуття - макасини синього кольору, розмір 41, із резиновою підошвою білого кольору; чоловічий ремінь чорного кольору, на якому є незначні плями темно бурого кольору, схожі на кров;
- даними постанови про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.07.2016, згідно яких оглянуті предмети чоловічі макасини та чоловічий ремінь визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000243 від 11 липня 2016 та передано під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;
- даними протоколу огдяду місця події від 12.07.2016 року з фототаблицями до нього, згідно якого в приміщенні службового кабінету №7 Монастирищенського ВП Уманського ВПГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності матері ОСОБА_10 , двох понятих видав працівникам поліції флешкарту пам`яті Micro SD 4GВ марки «Apocer» чорного кольору та при цьому пояснив, що вказану флешкарту отримав від ОСОБА_14 , 11.07.2016 року близько 03 години, який в свою чергу вийняв її з мобільного телефону хлопця, якого він спочатку побив, а потім забрав в нього телефон;
- даними протоколу огляду місця події від 12.07.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого оглядом місця події є АДРЕСА_1 . На даній вулиці ОСОБА_3 , в присутності матері ОСОБА_10 , двох понятих вказав на паркан домоволодіння АДРЕСА_1 . Під даним парканом він вказав на місце, де виявлено сім карту мобільного оператора Київстар та МТС. Як пояснив ОСОБА_3 , дані сім-картки ОСОБА_11 , 11.07.2016 в даному місці витягнув з мобільного телефона та викинув в дане місце;
- даними протоколу огляду місця події від 12.07.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого оглядом місця події є берег ставка «Маленький», що розташований в смт. Цибулів Монастирищенського району. На березі ставу ОСОБА_3 , в присутності матері ОСОБА_10 та двох понятих, пояснив, що вони знаходяться на березі ставка де 11.07.2016 року ОСОБА_11 викинув та спалив свій верхній одяг, в якому він був одягнений під час побиття та відкритого заволодіння мобільним телефоном хлопця на ім`я ОСОБА_12 . Після цього вказав на згарище, де знаходиться горіле сміття одягу. Дане сміття вилучили до Монастирищенського ВП;
- даними протоколу огляду місця події від 19.07.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого оглядом місця події являється службовий кабінет № 4 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, де ОСОБА_11 , 1998 року народження, в присутності його матері ОСОБА_31 та двох понятих добровільно видав мобільний телефон чорного кольору марки «Brаvis» модель BIZ imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_3 та пояснив, що даний мобільний телефон (смартфон) він 11.07.2016 року близько 01 год. 30 хв. в смт. Цибулів Монастирищенського району біля магазину «Фуршет» отримав від ОСОБА_3 , який в свою чергу викрав його в хлопця на ім`я ОСОБА_12 , після нанесення йому тілесних ушкоджень. Сім-картки мобільного оператора Київстар та МТС вони викинули, а флешку ОСОБА_32 залишив собі;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року з фототаблицями до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 показав, що 11.07.2016 близько 02 години він знаходився по АДРЕСА_2 у знайомої ОСОБА_33 . Попрощавшись з нею він пішов додому в с. Івахни. Йшов по вул. Леніна в смт. Цибулів і побачив позаду групу хлопців. Будучи біля аптеки ПП ОСОБА_34 , зрозумів, що двоє хлопців з даного гурту переслідують його, після чого він почав бігти, а хлопці почали наздоганяти його та виражалися нецензурними словами. Він добіг до парку поблизу цукрового заводу і сховався в кущі. Хлопці його шукали і гукали один до одного на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , як він пізніше дізнався то були ОСОБА_11 та ОСОБА_35 . Один із них витягнув його за одяг та вони вдвох почали наносити йому удари руками та ногами в область обличчя та тулубу. Хто саме і кількість нанесених ударів він сказати не може, оскільки було темно. Він кілька разів втрачав свідомість і все не пам`ятає. Під час побиття у нього з кишені випав телефон і хлопець на ім`я ОСОБА_16 підняв його і запитав чи є в нього ще щось цінне. Він відповів, що немає і тоді інший на ім`я ОСОБА_13 витягнув з його штанів ремінь та почав погрожувати йому фізичною розправою. Потім вони знову наносили йому удари руками та ногами. Він втратив свідомість, а коли прийшов до тями біля нього вже нікого не було. Він пішов додому, йому викликали швидку допомогу;
- даними протоколу проведення слідчого експеременту від 12.05.2017 року з фототаблицями зображень до нього, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 , в присутності захисника та законного представника підозрюваного, двох понятих та статиста, показав та розповів де і як саме він з ОСОБА_11 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , під час чого засвітився мобільний телефон ОСОБА_8 , який він підняв та поклав у свою кишеню. Свій одяг, який був в крові потерпілого, вони спалили на березі ставка;
- даними протоколу огляду предмету від 20.07.2016 року, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки «Вravis Biz» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору. На передній панелі є екран, з тильної сторони кришка та батарея. Під батареєю на телефоні маються гнізда для 2 сім карт та флешки. До мобільного телефону маються пластикові картки від сім-карт. Пластикова картка, на якій мається запис МТС та пластикова картка на якій мається запис Київстар. Також мається картка памяті Micro SD 4 ГБ;
- даними постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 20.07.2016 року, згідно якої мобільний телефон марки «Вravis Biz» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору, сім-картки стартового пакету мобільного оператора Київстар та МТС, карту памяті Micro SD 4ГБ визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000243 та передано потерпілому ОСОБА_8 під схоронну розписку;
- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 20.07.2016 року, згідно якого ринкова вартість б/в смартфону Вravis Biz, SIM-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» та SIM-карти оператора мобільного зв`язку «МТС» та карти пам`яті Micro SD 4 Gb, станом на 11 липня 2016 року, становить 1408,50 грн.;
- даними висновку судово-медичного експерта № 05-7-01/730 від 22.07.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 , 2001 року народження, виявлено струс головного мозку, синці лиця; забійні рани, садна обох губ, синці спини, що виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При падінні такі тілесні ушкодження утворитись не могли.
Суд визнає дані докази належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Доповнень, заяв, клопотань з приводу неналежності чи недопустимості досліджених в суді доказів, від сторін кримінального провадження та інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.
Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні стосовно потерпілого ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуючи вказані дії за ч.2 ст.187 КК України.
Згідно акта обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області від 23.05.2017 року, комісія прийшла до висновку, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в задовільних житлово-побутових умовах.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, обставини, що пом"якшують та обтяжують призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину будучи неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.
Обставина - вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, в описі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення не зазначена та і не знайшла підтвердження під час судового розгляду, адже не здобуто доказів, що обвинувачений під час вчинення злочину знаходився у стані алкогольного сп"яніння і цей стан вплинув на виконання об"єктивної та суб"єктивної сторін складу злочину.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні від 23.06.2017 року, яку підготував інспектор Монастирищенського районного сектору з питань пробації ОСОБА_36 , обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає та щиро розкаюється у скоєному. Він проживає із матір`ю, вітчимом, молодшим братом та двома сестрами-близнюками. Він слухається батьків, допомагає їм по господарству. Родина обвинуваченого має власний будинок, проте через брак коштів не закінчила ремонт і близько трьох років проживає у найманому будинку. В основному матеріально залежний від своєї сім`ї, яка забезпечує його самим необхідним, проте не в повній мірі має кошти для задоволення потреб, тому влітку по мірі можливості влаштовується на тимчасові роботи, щоб отримати додатковий заробіток та допомогти сім«ї. Закінчує Цибулівську ЗОШ, де через відсутність бажання, навчався посередньо, хоча за розумовими здібностями міг мати кращі оцінки. Відповідно до наданої зі школи характеристики, часто пропускав заняття, оскільки виконував роботи по найму, щоб допомогти поліпшити матеріальне становище родини. Має добрий стан здоров`я, займається спортом. Наркотичні засоби та психотропні речовини підсудний не вживає. Алкоголь вживає дуже рідко (слабоалкогольні напої не частіше 2-3 разів на місяць) і в малій кількості. Зі слів правопорушника та його матері, правопорушення скоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів правопорушника, раніше мав багато друзів, серед яких були особи, що вживають міцні спиртні напої та схиляли самого до цього, проте йому це не подобалось і він припинив з ними спілкування. Не здатен в повній мірі протистояти тиску асоціальної спрямованості, тому погодився на пропозицію ОСОБА_11 , з яким перебував у дружніх відносинах, побити потерпілого. Наразі підтримує стосунки із сусідами-однолітками, які разом з ним захоплюються футболом та полюбляють лагодити техніку. Емоційний, цілеспрямований. Став більш врівноваженим та розсудливим. Зауваження сприймає адекватно та прислуховується до них. Поведінка задовільна. Зникли прояви агресії. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є середньою. Небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів ризику за результатами оцінки. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі. Пропонується при призначенні покарання до обвинуваченого застосувати п. 2 та п. 6 ч. 2 ст. 76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що обвинуваченим вчинено кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії тяжких злочинів. Однак, також враховує і пом`якшуючі призначення покарання обставини, його щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину будучи неповнолітнім, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, те, що злочином не завдано тяжких наслідків, він раніше не судимий, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, висновок досудової доповіді органу пробації стосовно неповнолітнього обвинуваченого про те, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства, та вважає їх такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з їх урахуванням, з урахуванням особи обвинуваченого, вважає за можливе при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 187 КК України застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі звільнивши його від відбуття призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, призначивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України, без конфіскації майна згідно вимог ст. 98 КК України. Термін іспитового строку визначити з урахуванням положень ч. 3 ст. 104 КК України.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання обвинуваченому з дотриманням принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація та вважає, що призначення саме такого покарання, з урахуванням всіх вищеописаних обставин та особи обвинуваченого, є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст. 69-1 КК України, суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішено згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.12.2017 року у справі № 702/663/17 ( провадження № 1-кп/702/87/17) про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 187 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, згідно ст. 98 КК України без конфіскації майна.
Керуючись ст.ст. 75-76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку, з урахуванням вимог ст. 104 КК України, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішено згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.12.2017 року у справі № 702/663/17 ( провадження № 1-кп/702/87/17) про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1